Griezies riņķī.
Griezies riņķī un laidies prom. Tūlīt pat.
Neej atpakaļ.
Neej atpakaļ iekšā.
SLEPENAIS LOGS
Filma veidota pēc Stīvena Kinga stāsta "Slepenais logs, slepenais dārzs"
Pēc sešiem mēnešiem
Tu nozagi manu stāstu. Ko teiksi?
Piedod. Es tevi nepazīstu.
Nav nozīmes, jo es pazīstu tevi, Reinij.
Tu nozagi manu stāstu.
Tu maldies. Es nelasu manuskriptus.
Šo gan esi izlasījis. Tu to nozagi.
Varu tev apzvērēt... - Zinu, ka vari. Tev nav man jāzvēr.
Ja vēlies ar kādu aprunāties par tev nodarīto pārestību,
piezvani manam aģentam Ņujorkā.
Tas skar tikai mūs abus.
Mums nav neviens lieks vajadzīgs, Reinija kungs.
Tas skar tikai un vienīgi mūs.
Labi. Lai arī kas tu būtu,
man nepatīk, ka tieku apvainots plaģiātā,
ja tas ir tavs nolūks.
Čiko, iekšā!
Skaidrs, ka tev nepatīk, ko saku, bet tu nozagi manu stāstu.
Ej prom. Man vairs nav ko teikt. - Iešu ar'
Aprunāsimies vēlāk. - Es to neņemšu.
Nebūs labi, ja spēlēsies ar mani.
Mums jātiek skaidrībā. - Man viss jau ir skaidrs.
Sējas laiks. Džons Šūters.
Nekad neesmu dzirdējis par tevi, čalīt.
Neesmu dzirdējis par tavu stāstu.
Kur es paliku?
Labprāt uzklausītu priekšlikumus.
Ja tu viņu nepiebeigsi, tad es gan.
Četras dienas pēcāk,
kad apstiprinājās Džordža aizdomas,
ka sieva viņu krāpj...
Pavisam slikti uzrakstīts.
Slikti uzrakstīts. Tu zini, kas jādara.
Dari to.
Uzraksti labāk.
Tas visu atrisina.
Es atradu jūsu stāstu miskastē.
Domāju, ka meklēsiet to, tādēļ noliku manuskriptu uz galda.
Jā, es redzu, Gārvija kundze.
Tods Daunijs uzskatīja, ka sieviete, kas izmanto tavu mīlestību,
vienīgo, kas tev atlicis,
pelnījusi nopēlumu.
Tāpēc viņš nolēma viņu nogalināt.
Viņš apglabātu viņu stūrī, kur satiekas māja ar šķūni.
Apglabātu viņu sievas dārziņā.
Dārziņā, ko viņa mīlēja vairāk par vīru.
Paldies Dievam. Izdzirdot troksni, nezināju, ko domāt.
Ļaujiet uzkopt, tas ir mans darbs.
Atvainojiet, Gārvija kundze.
Es sakopšu, ejiet strādāt.
To neuzrakstīju es. - Es domāju, ka tas ir jūsu darbs.
Tas nav mans.
Te ir Džona Šūtera vārds.
Es domāju, ka tas ir jūsu pseidonīms.
Es nekad neesmu lietojis pseidonīmu.
Nedomāju, ka jums vajadzētu slēpties.
Es mēģinu jums iestāstīt, ka šo ir rakstījis kāds cits.
Lai nu paliek.
Metam monētu
Slepenais logs
Sieviete, kas izmanto tavu mīlestību,
vienīgo, kas tev atlicis,
pelnījusi nopēlumu.
Tāds bija Tomija Haverloka viedoklis.
Viņš nolēma viņu nogalināt.
Viņš pat zināja precīzu vietu, kur viņu apglabāt.
Zemes pleķītī dārzā,
tur, kur sastopas jaunā un vecā māja.
Viņš apglabātu viņu dārzā,
ko viņa mīlēja vairāk par vīru.
Nāc līdzi uz ūtrupi. Būs jautri.
Mums jātiek vaļā no dažiem krāmiem.
Paskaties, tas ir briesmīgs.
Nav brīnums, ka atstājuši to te.
Paskaties, te ir logs. Slepenais logs.
Lieliski. Mans dārzs būs tieši zem tā.
Slepens dārzs aiz slepena loga.
Es to nenozagu.
Reinija kungs?
Esmu visu padarījusi.
Vai tiešām? Tik ātri?
Līdz nākamajai reizei.
Vēlos jums ko teikt.
Dažas sievietes nespēj novērtēt to, kas tām jau ir.
Viņas neapzinās, ka laime ir degungalā.
To es vēlējos teikt.
Vairs nebildīšu ne vārda.
Reinija kungs? Vai pagatavot ko ēdamu?
Es jau nesen ēdu.
Ēdīšu vēlāk. Pagatavošu pats.
Jūs esat labs cilvēks, Reinija kungs.
Jūs arī, Gārvija kundze.
Un tā ir mana darīšana. Paldies.
Manus spilvenus arī. Pat tos viņa nevar likt mierā.
Es nenozagu to stāstu.
Man šķiet.
Hallo? - Sveiks, Mort.
Kā tu jūties? - Labi. Kāpēc vaicā?
Tu esi gluži viens.
Ja tev kas atgadītos, neviens pat neuzzinātu.
Es zinātu. - Kā tad.
Vai Čiko ir ticis vaļā no kataraktas?
Kāpēc tu zvani, ko tu gribi?
Mani vajā slikta nojauta.
Zinu, ka tu smīkņā un netici, bet es gan.
Es gatavoju sviestmaizīti
un jutu, ka tev kas kaiš.
Es valdījos, cik spēju.
Bet vairs neizturēju un piezvanīju.
Ar mani viss ir kārtībā.
Vai nav atgadījies kas savāds?
Vai atceries "Slepeno logu"?
Manu stāstu, kurā sievietei ir dārzs
un vīrs viņu noslaktē ar lāpstu.
Tas nav mans mīļākais stāsts.
Labi, ka pateici. - Tas ir pārāk ļauns.
Man trūkst tavas kritikas. Patiešām.
Kas ir ar to stāstu?
Kā tu domā, vai ir iespējams, ka kāds mani iedvesmoja uz to?
Vai "Džeks Daniels"?
Varbūt. Tieši tāpēc arī tev vaicāju. - Es nezinu.
Tu kļuvi dīvains un rakstīji naktīs.
Ko tu domā, teikdams: Iedvesmoja?
Nezinu.
Kāds cits stāsts?
Lai paliek.
Tu solīji, ka tā bija vienīgā reize.
Aizmirsti to, aizmirsti.
Kā iet Tedam? - Labi.
Mums vajadzētu tikties un iedzert,
jo esam bijuši vienos medību laukos.
Nu man jābeidz. - Man arī.
Vai viņš ir tur? - Nē.
Mēs neesam kopā.
Melotu, ja teiktu, ka man žēl.
Nē, Mort.
Mēs tikai šobrīd neesam kopā.
Viņš vēlāk atbrauks.
Viņš reti nāk šurp. Biežāk es eju pie viņa.
Nozīmīgas ziņas. Paldies.
Tad nevaicā. Tā būtu labāk.
Viņam vajadzētu vairāk būt mājās.
Tik skaista māja. Man tā patīk. Tā man pat ir mīļa.
Tāpēc es to nopirku.
Atā, Mort. - Atā, Eimij.
Velns, velns, velns... Stulbenis, stulbenis, stulbenis...
Vai izlasīji?
Vai nelikās pārāk līdzīgs?
Protams, ka likās. Kad tu to uzrakstīji?
Tā jau domāju, ka pavaicāsi.
Tur jau ir tas āķis.
Jānoskaidro, kurš no abiem pirmais uzrakstījis šos vārdus.
Vai tev tā nešķiet? - Tev taisnība.
Tāpēc jau atbraucu šurp no Misisipi.
Es to uzrakstīju pirms 7 gadiem. 1997.gadā.
Kā tu pie tā tiki? Tas mani interesē.
Tu, naudas kārs skribents,
atļaujies ierasties tādā nolāpītā pilsētelē kā Misisipi
un nozagt manu stāstu?
Nomierinies. - Lai nomierinos?
Kā tu to domā?
Teici, ka sarakstīji to 1997.gadā.
Es savējo - 94.gada beigās.
To publicēja žurnālā 1995.gada jūnijā.
Veikli, Šūtera kungs.
Bet es tevi apsteidzu par diviem gadiem.
Man tevi būtu jāapsūdz plaģiātā.
Tu melo! - Nemeloju vis.
Pierādi. - Man tev nekas nav jāpierāda.
Sameklē pats 1995.gada jūnija žurnālu.
Un kur tad lai es to atrodu? - Tā nav mana darīšana.
Vai man jābrauc uz Riverdeilu un jāprasa tavai sievai Eimijai?
Šo informāciju ieguvu no grāmatas vāka.
Tā ir viņas māja, ne mana.
Ko tad tas nozīmē?
Un kā tev šķiet, ko tas nozīmē? Mēs šķiramies.
Š-ķ-i-r-a-m-i-e-s. Šķiramies.
Tu izturies pret mani tā it kā es meklētu kādu, ko nožmiegt.
Bet tu nesaproti, ka nebūs miera,
līdz viens no mums otru nepiebeigs.
Nomierinies, es sadabūšu smēķus.
Es nesmēķēju.
Dodu tev trīs dienas laika.
Ja eksistē žurnāls ar tavu rakstu,
piezvani laulenei, lai viņa tev to atsūta.
Ja es tev to parādīšu, vai iesi, no kurienes nācis?
Trīs dienas.
Allaž ir patīkami tikties ar rakstnieku.
Negribu viņai zvanīt.
Gribu gulēt. Gribu nosnausties.
Negulēt!
Piezvanīšu, pāris stundu paskricelēšu
un tad varēšu gulšņāt tālāk.
Čiko, neesi tik bailīgs.
Labi, baidies vien. Man vienalga.
Un atzvēlās dīvānā paslinkot.
Paslinkot. Paslinkot.
Trīs dienas. Es nejokoju. Bez policijas
Es tev atriebšos.
Tu dzirdi?
Es tev atriebšos!
Viņš nogalināja Čiko?
Vakar ap deviņiem. Kamēr es gulēju.
Paskat, viņš atstājis šo.
Trīs dienas. Es nejokoju. Bez policijas.
Kad kāds raksta "bez policijas", ir īstais brīdis iesaistīt policiju.
Es jau arī tā domāju.
Varu aprakstīt viņu un viņa mašīnu.
Spied stiprāk. Tev jāizkopē caur koppapīru.
Es nepierakstīju numuru.
Bet šķiet, ka tas bija no Misisipi un sākās ar A.
Tik daudz es atceros.
Izšūšana. Neticami.
Dakteris saka, ka tas palīdzot pret artrītu.
Būšu pateicīgs par jebko, ko uzzināsiet par šo vīru.
Laikam neiedvešu bijību?
Labprāt zinātu, ar ko man ir darīšana.
Ja nu viņš ir noziedznieks?
Varbūt atrodiet viņu un aprunājieties.
Šķiet, ka tas būtu svētīgi.
Tad esat ierakstījies vajāto pulciņā?
Jā, šad tad nav miera.
Tāds ir grāmatu nopelns.
Atvainojiet.
Te būs tas apraksts.
Suni nogalināt nav tik traki kā cilvēku.
Šaubos, vai tas maz ir noziegums.
Nežēlīga izturēšanās pret dzīvniekiem?
Un kā tad paliek ar privātās mantas iznīcināšanu?
Vispirms man vajadzēs aprakstu.
Pasaki man taisnību - vai tu to nozagi?
Ko? Nē!
Neiedomājama sakritība.
Abi stāsti ir pārāk līdzīgi.
Acīmredzot viņš no manis norakstījis.
Vai izvēlēsies, kura pusē nostāties?
Esmu tavā pusē, bet man rūp patiesība.
Vai tu saki patiesību?
Palīdzēšu, ja viņš ir no jukušajiem, kas jau iepriekš tevi vajājuši.
Pretējā gadījumā runā ar advokātu.
Puisis ir izkūkojis prātu. Tas arī viss.
Ko tu gribi, lai es daru?
Gribu, lai tu man palīdzi.
Gribu, lai palīdzi kā iepriekšējo reizi.
Tas puisis nebija tāds plānprātiņš.
Viņš bija apsēsts lasītājs,
kurš nespēja atšķirt dzīvi no tā mēsla, ko tu raksti.
Es tevi nevainoju.
Vai tas puisis draudēja tev?
Viņš nogalēja manu suni ar skrūvgriezi.
Viņš ir pārkāpis likumu,
bet šķiet, ka apsūdzībai ar to nepietiks.
Šerifam laikam kaķi ir mīļāki.
Es nejūtos drošs,
zinot, ka mani apsargā artrīta mocīts vecis.
Vai tu man palīdzēsi?
Piektdien man jāatgriežas darbā,
bet pāris dienu varu tev veltīt.
Mans stāsts tapa pāris gadu agrāk.
Oriģināls ir Eimijas mājā.
Iebraukšu un paņemšu to.
Eimijas mājā?
Mēs izšķīrāmies pirms sešiem mēnešiem.
Man žēl. - Man arī.
Vai esat draugi? - Nepavisam.
Kas notika?
Vai beidzot nokniebies ar kādu no savām pielūdzējām?
Tas bija skarbi teikts.
Atvainojos. Ko tu teici?
Ja tas ir viss, ko puisis vēlas, es viņam parādīšu to žurnālu.
Bet tev jābūt man līdzās.
Bez šaubām, būšu.
Vai atceries manu taksi? - Jā, zelta bedri.
Kad pārnāksi mājās, redzēsi melnu kadiljaku.
Neizčakarē.
Es būšu novērotāja postenī.
Ej izgulies, tu neizskaties labi.
Tā nav mana skaistā māja.
Tā nav mana skaistā sieva. Vairs ne.
Tu mani pārbiedēji līdz nāvei. - Atvaino.
Pēdējās nedēļas mani nokausējušas.
Liels mierinājums!
Nešūmējies! Biju iesnaudies uz 10 minūtēm.
Es jau apstaigāju māju. Viss kārtībā.
Gaidīju tevi pārrodamies.
Vai tu šonakt paliksi te?
Ja vien tu tā vēlies.
Viss būs kārtībā.
Te nav nekādu briesmoņu.
Vai zem gultas pārbaudīji?
Pat tavā rotaļlietu kastē.
Atgriezīšos no rīta. Izošņāšu pilsētā gaisu.
Ko tu ar to iesāksi?
Noskaidrošu, kurš vēl ir redzējis ķerto.
Kad runāju ar Šūteru, garām pabrauca Grīnlīfs.
Viņš mums pamāja, tā ka būs pamanījis viņu.
Kā lai atrodu Tomu Grīnlīfu?
Viņš parasti brokasto Bovija kafejnīcā.
Labi, nesatraucies.
Kad uzzināšu, kur viņš apmeties, piestāšu, lai ar viņu aprunātos.
Visu laiku teikšu "mēs".
Mēs zinām, ko tu dari. Mēs gribam, lai tu to izbeidz.
Mēs tevi vērojam.
Tici man, viņš ņems vagu, cik ātri vien jaudās.
Vai šonakt paliksi pilsētā?
Jā, viesnīcā uz 9.ceļa.
Ērva Ezermala. Vai zini to vietu?
Jā, zinu. - Arlabunakti.
Velns.
Es zinu, ka esi iekšā.
Ja līdz pieci neiznāksi, es nožvingošu tevi.
Viens, divi, trīs...
Es piebeidzu spoguli.
Un vannas istabas durvis.
Man vienalga. Es uzpīpēšu.
Es nopīpēšos.
Nopīpēšu šīs, iešu uz veikalu,
nopirkšu veselu paku un izsmēķēšu.
Domāju, ka tu nesmēķē.
Nesen sāku, rūpēs par veselību.
Kā sokas, Reinija kungs?
Man iet lieliski. Kā jums?
Dzirdēju, ka mājās izlādēji dusmas.
Nedomāju, ka tev patiešām iet tik labi.
Vai nu tevi nav satraucis tas, ka nozagi cita rakstnieka darbu!
It sevišķi, ja esi pieķerts nedarbā.
Bet varbūt veiksmīgi rakstnieki, tādi kā tu,
krīt dusmu lēkmē, kad nekas nenotiek, kā iecerēts.
Kāpēc nesameklēji to žurnālu? Tu šodien biji viņas mājā.
Ja dabūšu rokā stāstu un atrādīšu to, vai liksi man svētu mieru?
Nav žurnāla ar tādu stāstu.
Mēs abi to zinām.
Ko iesāksim, lai tevi iepriecinātu?
Gribu, lai tu to pārlabo.
Kas man būtu jāpārlabo?
Mans nobeigums.
Tas, ko tu izbojāji.
Nez', kas ir ļaunāk-
nozagt visu manu stāstu vai izbojāt tā nobeigumu.
Manējais bija izcils.
Es neesmu izlasījis visu tavu stāstu. - Varu saderēt, ka esi.
"Zinu, ka spēju to," teica Tods Daunijs,
paņemot vēl vienu kukurūzas vālīti no verdošā katla.
Pēc kāda laika viņas nāves cēlonis būs neizprotams arī man.
Stāsta beigas.
Tāds ir īstais nobeigums.
Tu to uzrakstīsi un liksi publicēt.
Un to būšu parakstījis es.
Būtu vairāk nekā priecīgs, ja varētu uzrakstīt tavu nobeigumu.
Redzēju tavu sievu, iznākam no mājas.
Viņa gan ir saldumiņš.
Mana sieva? Nejauksim viņu iekšā.
Kāpēc ne, ja vien varētu...
Taču sāku domāt, ka tas nav iespējams.
Vai gribi pamosties no snaudas
un atrast Eimiju pienaglotu pie atkritumu spaiņa?
Vai no rīta, ieslēdzot radio, dzirdēt, ka viņa ir nogalināta
ar tādām pašām važām, kādas redzēju tavā garāžā?
Vai to tu gribi?
Tu sveikā neizspruksi.
Es zinu, ko tu izdarīji,
un es nerimšos, līdz patiesība nāks gaismā.
Vai tas esi tu, Džon Vein?
Mort? Vai tas esi tu, Mort?
Jā, Eimij, es klausos.
Runā klusāk, kas noticis?
Kur tu biji?
Mēģināju visu nakti un rītu tevi sazvanīt.
Biju iemidzis.
Jauki. Tu biji atslēdzis telefonu?
Ko tu gribēji, Eimij?
Kas noticis?
Kāds ir nodedzinājis mūsu māju. Tas ir noticis.
Ko?
Kāds ir nodedzinājis mūsu māju.
Uz skapīša biji atstājusi 100 dolāru. - Aizveries.
Eskortservisā tev pateica, ka esmu brīvs.
Dažiem maksā mazāk, dažiem maksā 100 dolāru.
Visiem patīk tā padarīšana.
Dažiem maksā vēl mazāk, bet es esmu par velti.
Es esmu par baltu velti.
Nolaizi savas lūpas.
Man ļoti žēl, Eimij. - Man arī.
Man arī. - Paldies, Ted.
Reinija kungs un kundze?
Vai esat īpašnieki? - Jā, esam, bijām īpašnieki.
Bijāt īpašnieki? Kā jūs to domājat?
Vai jums tā vairs nepieder?
Bijām Reinija kungs un kundze. Esam īpašnieki.
Stīvens Bredlijs, Riverdeilas policija.
Mani sauc Teds Milners.
Šis ir ugunsdzēsības dienesta vadītājs.
Mēs jūs ilgi neaizturēsim.
Apdrošināšanas aģenti vēlas jūs trijos satikt.
Jūs esat ļaunprātīgas dedzināšanas upuri.
Uguns izcēlusies no speciālas aizdedzināšanas ietaises,
kas pagatavota no šampanieša pudeles
un pāris kvartām degvielas.
Un tāda patiešām ir lietojama?
Pirmais jautājums.
Vai jums ir ienaidnieki?
Nē, nav. - Nē, neviena paša.
Vai ļausi man atbildēt uz jautājumiem?
Man ir ienaidnieks.
Atvainojiet, ka no rīta jūs nesagaidīju.
Vakar skraidīju apkārt celtnei knipsējot.
Nupat pārkāpu vienu no saviem noteikumiem.
Man nepatīk to saukt par celtni. Tā nebija celtne, tā bija māja.
Jūsu māja, un man ir žēl jūsu mājas.
Pateicamies, Evansas kundze.
Pietiek ar Frenu.
Šīs tikšanās ir grūtas.
Šādā situācijā īpašnieki ir ļoti nomākti
un bieži vien uzskata izmeklētāju par apsūdzētāju,
kas vaino viņus sava īpašuma izpostīšanā.
Jūs mums sniedzāt liecību par iespējamo aizdomās turamo,
kuru mēs uzmeklēsim, iesaistot policiju,
bet šobrīd pārlūkojiet savu mantu sarakstu.
Izlasiet to, parakstieties un aplieciniet,
ka šīs lietas joprojām pieder jums
un ka tās atradās mājā, kad tā nodega.
Tā kā jūs dzīvojāt atsevišķi,
svarīgi norādīt lietas, kas neatradās mājā.
Mēs vēl neesam šķīrušies.
Šķiršanās līgums jau sagatavots.
Esam par visu vienojušies.
Atlicis tikai abiem to parakstīt.
Es aizgāju pirms 6 mēnešiem
un vēl neesmu izvācis visas savas mantas.
Esmu bijusi jūsu situācijā. Riebīgi.
Notikumiem jārit savu gaitu.
Viss nostāsies savā vietā, kad abi būsiet tam gatavi.
Es arī tā domāju.
Pašlaik pievērsieties sarakstam.
Vai tiešām tev ir jālūr?
Ja interesējos, to nevar saukt par lūrēšanu.
Eimij, viņš lūr.
Es necelšu traci, bet šī ir mūsu darīšana.
Viņam taisnība.
Tā ir mūsu darīšana. - Viņam taisnība.
Viņam ir taisnība.
Likums noteic, ka jums nav tiesību redzēt sarakstu.
Mēs pieveram uz to acis, ja nevienam nav iebildumu,
bet acīmredzot Reinija kungam ir gan.
Jā, Reinija kungs patiesi iebilst.
Vai visi būs apmierināti, ja iešu pastaigāties?
Ted, galvu augšā! Izstaigājies labi.
Lūriķis.
Mort, man tev kas jāvaicā. - Kas?
Tas Šūters. Un viņa stāsts.
Vai atkārtojas bijušais?
Piedod, man nevajadzēja par to ieminēties,
bet reiz jau tā notika.
Tā bija vienīgā reize, kad darīju ko tādu.
Samaksāju visu, ko puisis prasīja.
Nekas tāds ne pirms tam, ne arī pēc tam nav bijis.
Eimij! - Jā.
Par to zinām tikai mēs abi un jurists? - Protams.
Tu taču neesi neko teikusi Tedam? - Nē.
Vai tu pateici Tedam? - Izbeidz!
Vai esmu trāpījis laikā?
Jā, esi gan.
Piedod, ka tev nebija lemts būt klāt.
Zinu, cik ļoti tev patīk tas, kas pieder man.
Mums ir mazliet jāaprunājas.
Atgriezīsimies pēc 10 minūtēm.
Esmu iekūlies nepatikšanās.
Man pietiek tavas muldēšanas. - Tu esi mērglis.
Vai jūties labāk? - Jā, jūtos gan.
Laulības mēdz izjukt. Piedod, bet es nebiju vainīgs.
Tā jau bija pajukusi, pirms uzrados es.
Tiešām?
Vai tev nešķita dīvaini,
ka Eimijas pirkstā ir laulības gredzens?
Es tev jau pašā sākumā atvainojos.
Zinu, ka gribi izsvītrot mani no savas dzīves.
Es tevi arī.
Bet mēs nekur nespruksim, kamēr laulība nebūs šķirta.
Es tev neļaušu satraukt Eimiju.
Kāpēc lai tu neparakstītos un nepieliktu visam punktu.
Vai saproti, par ko runāju?
Kur tu tāds esi radies, Tedij?
Tenesī, Mortij.
Gribēju jau teikt, ka Misisipi.
Nē, tālu prom no turienes.
Mazā miestiņā - Šūtera līcī.
500 dolāru dienā.
Kur esi, kad esi man vajadzīgs?
Kas, pie velna?
Kur visu dienu sabiji?
Varu vaicāt tev to pašu.
Būdu pirms stundas jau pārbaudīju.
Vakar viņš uzradās stundu pēc tam, kad biji aizbraucis.
Tiešām? Tad nu gan viņš dabūjis norauties.
Man zvanīja no biroja par tavu māju. Man žēl.
Diemžēl es nepaguvu paņemt žurnālu.
To, kurā it kā bijis manis zagtais stāsts.
Tas izplēnējis pelnos.
Vai vēl joprojām gribi pierādīt savu taisnību?
Gribi tikties un atrādīt žurnālu?
Protams, vecīt.
Šis man ir bijis viens nolādēts gads.
Es gribu visu nokārtot. Visu.
Es piezvanīju tavam aģentam, kad izdzirdēju par māju.
Iedomājos, ka viņam ir žurnāla eksemplārs.
Viņš atsūtīs oriģinālu ar kurjerpastu.
Vari to izņemt rīt pēc trijiem.
Zināju, ka ir vērts tevi noalgot.
Ir vēl kas. Es šodien saskrējos ar Tomu Grīnlīfu.
Viņš pabrauca jums garām.
Viņš gan ir dīvainis.
No sākuma viņš teica, ka otrdien braucis uz Leikdraivu
un apstiprināja tevis teikto.
Bet tad kļuva nervozs un teica:
"Ja labi apdomā, es nevienu neredzēju."
Pat neesot otrdien bijis Leikdraivā.
Toms ir vecs. Varbūt izdzisis no atmiņas.
Neesi tik naivs.
Viņš bija pārbijies līdz nāvei. Kāds viņu ir iebiedējis.
Kāpēc lai Šūters satrauktos par to, ka Toms Grīnlīfs viņu redzējis?
Apdomā labi.
Ko? - Ko viņš grasās tev nodarīt?
Labi apdomājot, jāsecina, ka Šūters nav kāds jukušais.
Mums jāapsver iespēja, ka viņš noalgots.
Kāds, kam ir zobs uz tevi,
nolīdzis briesmoni, lai tevi iebiedētu.
Bet viņš nav izvēlējies īsto.
Viņš vairs nekontrolē situāciju.
Viņi ir aizgājuši par tālu.
Beigts suns, nodedzināta māja.
Viņš vairs nav apturams.
Teds. Eimijas Teds.
Teds, kura dēļ Eimija mani pameta.
Varbūt tāpēc viņš sevi sauc par Šūteru.
Varbūt Teds grib, lai es zinātu, ka tas ir viņš.
Viņš mēģina mani iebiedēt.
Kāpēc? Ko viņš grib panākt? - Es nezinu.
Vai tu viņu esi izaicinājis?
Varētu tā būt. - Darīsim tā.
Kādi tev ir pierādījumi, ka Šūters patiešām bija šeit?
Vēl bez manuskripta.
Es runāju par fiziskiem pierādījumiem.
Zilumi. Man uz rokām ir zilumi, tur, kur viņš mani sagrāba.
Abi brauksim pie Grīnlīfa.
Ņem līdzi manuskriptu. Un savus zilumus.
Es piespiedīšu puisi pateikt taisnību.
Ja viņš policijai pateiks, ka ir iebiedēts,
mums būs pierādījumi.
Tiekamies Bovija kafejnīcā?
Tieši deviņos no rīta.
Tiekamies tur. - Un paķer līdzi šaujamo.
Tas ir labs nobeigums.
Velns.
Palmel.
Ķertais ķēms.
Atvainojiet.
Ken?
Tom?
Vai vēlaties vienu paciņu? - Es nesmēķēju.
Vai mani kāds deviņos meklēja?
Nē.
Ražens vīrs, izskatās pēc Ņujorkas policista.
Nē, nē, neesmu tādu redzējusi.
Es aizgulējos.
Varbūt viņš arī, jo viņa te nebija.
Ko tu te dari?
Starp citu, es biju ceļā pie tevis.
Kur ir tavs draudziņš?
Ierados viens. - Kā tad.
Zinu, ko esi nolēmis darīt.
Pie daudz kā, kas notiek, esmu vainīgs es.
Patiesību sakot, gandrīz visā.
Ko tu gribi?
Gribu, lai pazūdi no manas dzīves.
Paraksti dokumentus, Mort.
Šķiršanās dokumentus?
Pasaki, lai nosūta tos manam advokātam.
Ir jau darīts.
Tu neatbildot uz advokāta zvaniem.
Runa ir par vienošanos? - Nomierinies.
Par naudu? - Nauda nav svarīga.
Viss jānokārto līdz galam.
Baidos par to, kas vēl var notikt, ja vilksim garumā.
Tu zini, par ko es runāju.
Zinu gan, bet ir kāda problēma.
Man nepatīk, ka tieku iebiedēts.
Tas padara mani vai traku.
Es pūlos, lai mums būtu sakarīga saruna.
Es apglabāju savu suni.
Tu vairs nespēj kontrolēt notiekošo.
Mēs abi to zinām.
Tu iesāki, es pielikšu punktu.
Brauc atpakaļ un ieklārē to savam ķertajam draugam.
Ak tu nelaime.
Ej turp, kur tikāmies toreiz.
Paej pa taciņu uz priekšu.
Kāpēc?
Tiksimies šovakar.
Ja kādam ziņosi, tas būs uz tavas sirdsapziņas.
Tom Grīnlīf?
Piecpadsmit pāri diviem.
Tu gulēji nemaņā 3 stundas.
Tavas kājas ir ļenganas.
Būtu tevi pārcēlis citur, bet negribēju modināt.
Apnika gaidīt.
Gandrīz iegrebu tevī ziņu. Bet nolēmu - tomēr ne.
Tevi ir viegli iebiedēt.
Es ieteiktu pārāk tālu neiet.
Es tevi ar tiem abiem savedu kopā.
Tu esi jucis. Iešu uz policiju.
Kā skrūvgriezis ir tā puiša galvā?
Ja atstāsi viņus šeit un es nozudīšu,
tevi vilks pie kāķa,
tu vairs nepiesliesies kājās.
Ko tu gribi no manis?
Es jau tev to pateicu, Reinija kungs.
Gribu, lai pārlabo manu stāstu. To, ko nozagi.
Vai neesi vēl gatavs to atzīt?
Es nenozagu tavu stāstu.
Pirms būsi attapies, sēdēsi Grīnheivenas cietumā.
Man ir tas žurnāls, trakais.
Man ir žurnāls.
Man ir tas nolādētais žurnāls.
Tev it kā ir tas žurnāls?
Man ir.
Trijos tas man ir jāizņem.
Tāda žurnāla nav.
Ne jau ar stāstu tajā.
Tas stāsts ir mans.
Ko tu gribi? Nogalināt mani?
Kāpēc tad nedari to? Nogalini mani.
Nē, kungs.
Šie te divi mēģināja jaukties mūsu darīšanās.
Nevarēju to pieļaut.
Sagādā man to stāstu, ja tāds eksistē.
Tavā mājā pēc divām stundām.
Atbrīvojies no līķiem.
Es vispirms ķertos pie tā.
Starp citu, ja tu runāsi ar šerifu,
vai arī ja līdz četriem neuzradīsies,
es izpostīšu tavu dzīvi
un nogalināšu ikvienu, kurš tev dārgs.
Un kad parādīšu tev žurnālu,
kura satura rādītājā ir mans vārds
un kurā publicēts mans stāsts, ko tad?
Tad es atzīšos.
Bet pirms tiesas padarīšu sev galu.
Ja viss pavēršas tā, laikam esmu jucis.
Un jukušam cilvēkam nav ko dzīvot.
Tev ir mana cepure.
Šā vai tā tev jāatklāj patiesība.
Hallo? - Mort?
Jā, sveika.
Esmu satraukusies. Vai ar tevi viss ir kārtībā?
Viss ir kārtībā.
Esi pārliecināts? Vakar biji tik saspringts.
Kas ir? - Vai tu...
Vai tu domā, ka viss būtu savādāk, ja bērns nebūtu gājis bojā?
Jēziņ, es nezinu... Eimij, es nezinu.
Es tev piezvanīšu vēlāk.
Man jāiet. Man kaut kur ir jāiet.
Kas ir? Kas ir, Eimij?
Elpo. Elpo.
Elpo dziļi.
Kur tu esi? Pie Teda? - Jā.
Kā tev iet ar Tedu?
Nezinu.
Laikam jau es viņu mīlu.
Tas ir labi.
Allaž gribēju tev pateikt,
ka man citu mīļāko nebija.
Tikai Teds,
un tikai pēc pāris mēnešiem, kad ar tevi jau bija viss cauri.
Ja starp mums bija viss cauri, kad vēl bijām kopā,
varēji par to ieminēties, jo man tas nebija zināms.
Tevis nekad nebija līdzās.
Tu allaž biji prom.
Es strādāju mājās, Eimij!
Ne jau tā es biju domājusi.
Pat tad, kad bijām kopā, domās tu lidinājies citur.
Kad lūkojos tev acīs, tu mani pat neievēroji
pēdējo divu gadu laikā.
Tev ir pilnīga taisnība.
Es esmu vainīgs.
Nē. Es biju maita.
Teds gribēja, lai mēs pasakām.
Viņš uzstāja, bet es tikai atliku.
Nemūžam neaizmirsīšu tavu sejas izteiksmi.
Ārā! Ārā!
Man jābeidz.
Mort, vai mēs nevaram... - Man jābeidz.
Vai aicināsi, ja būšu vajadzīga? - Diez vai.
Vai varu aizbraukt pie tevis? - Kāpēc lai tu to darītu, Eimij?
Tu joprojām neesi parakstījis dokumentus, Mort.
Es zinu, ka negribi to darīt. Es arī ne.
Bet esam vienojušies. Mums nav nesaskaņu.
Nesaprotu, kāpēc tu neparaksti.
Vai negribi, lai tas reiz beigtos?
Kaut kas neiedomājams.
Noticēju, ka esi satraukusies par mani.
Gatavais idiots! - Es esmu satraukusies.
Tu izklausies tāds pats kā pirms sešiem mēnešiem,
un, šķiet, tā ir mana vaina.
Tā ir mana vaina,
un es gribētu visu vērst par labu, bet nespēju.
Tad tev nevajadzēja ar viņu drātēties.
Vai tu brauksi turp?
Es vairs nevilkšu garumā.
Kad viņš parakstīs, viss būs galā.
Vairs nebūs mūžīgo nepatīkamo sarunu.
Es braukšu tev līdzi.
Man jābrauc vienai.
Tam nav nozīmes.
Tu viņu tikai sadusmosi.
Biju precējusies ar viņu 10 gadu.
Es zinu, kā ar viņu jārunā.
Un es vēlos, lai viss reiz beigtos.
Būšu atpakaļ ap septiņiem.
Reinija kungs!
Es labprāt... - Jā, jā, jā.
Labdien, Reinija kungs.
Reinija kungs, kā jūs jūtaties?
Atvainojiet, man aizrāvās elpa.
Jūs esat galīgi bāls.
Paldies.
Vai kurjers man neko neatstāja?
Tikai vienu paciņu.
Kā, lūdzu?
Es teicu, tikai vienu paciņu.
Ak jā, paldies. - Nav par ko.
Pastā būtu varen nikni, ja zinātu, ka izmantojam kurjeru.
Es zinu un novērtēju jūsu pūliņus.
Jūs viņiem neko neteiksiet?
Nekādā ziņā. - Paldies.
Jo es redzu, ko jūs darāt.
Kā, lūdzu?
Es dabūtu vēju, ja pateiktu.
Jums vajadzētu iet mājās un atgulties.
Jūs neizskatāties labi.
Nav slikta doma.
Viņš ir jauks.
Vai jums ir mirklītis laika? - Šobrīd nav gan.
Es jums vēlāk piezvanīšu.
Es piezvanīšu. Labi?
Labi.
1995 gads.
Satura rādītājs.
Slepenais logs
83. lappuse.
81. lappuse.
82. lappuse.
99. lappuse.
Tu to esi izgriezis.
Maitasgabals.
Tu to esi izgriezis no žurnāla.
Kā lai viņš to būtu izdarījis?
Nezinu, bet viņš to ir izdarījis.
Padomā. Kā gan?
Es nezinu.
Kāpēc tu to uzliki?
Nezinu.
Varbūt viņš gribēja, lai tu to dari?
Kāpēc viņš grib, lai uzlieku viņa cepuri?
Varbūt viņš grib, lai tu...
Ko viņš grib no manis?
Samulsināt.
Es jau esmu apmulsis.
Pavisam apjucis.
Tāpēc nerunā ar mani par mulsumu.
Paga, paga. Ko tu teici?
Kas tev prātā?
Šūtera līcis.
Un daudzi citi sīkumi,
ko izlikies nemanām.
Tu esi jucis.
Man nav jāklausās tavā melšanā.
Vai tas viss ir sagadīšanās?
Man ir zilumi no viņa.
Vai tad ne?
Vai tiešām?
Tam nav nozīmes.
Vai vēlies dzirdēt ko tādu, kam ir nozīme?
Piezvani policijai.
Piezvani Deivam Ņūsomam,
pasaki, lai brauc šurp un apcietina tevi,
pirms būsi vēl kaut ko pastrādājis.
Ņemšu nazi un izgriezīšu tevi no sevis.
Pirms esi nogalinājis vēl kādu.
Es nevienu neesmu nogalinājis.
Tev bija pistole.
Tā nebija pielādēta.
Vai tiešām? - Jā.
Tu gandrīz viņus nošāvi. Tu to vēlies izdarīt.
Ierocis nebija pielādēts.
Tu joprojām to vēlies. - Aizveries.
Paklausies. Tā jau notiek.
Tā ar cilvēkiem notiek. - Aizveries!
Nav tāda Džona Šūtera.
Nekad nav bijis. Tu pats viņu radīji.
Klausies manī, ne viņā, pirms nav par vēlu.
Atstājies no manis!
No tevis jau visi atstājušies.
Tu vairs neesi noteicējs.
Tev viss iet grīstē.
Tu nejēdz, ko dari.
Tādā vīzē tev pagājuši 30 gadi.
Mūķene redzēja sasisto logu.
Par skolu vispār nebūtu ko runāt.
Mūķene redzēja sasisto logu.
Tad viņa piecēlās no galda.
Tovakar mēs vairs nepārmijām ne vārda.
Tods Daunijs uzskatīja, ka sieviete, kas izmanto tavu mīlestību...
Kāds Todam sakars ar to? - Vistiešākais.
Es sāku ticēt, ka Todam bija taisnība.
Nekas, ko dari, nav labi.
Kas ar mani notiek?
Domāju, ka zini.
Tu domā pareizi.
Tu nemaz neeksistē.
Es? Es eksistēju, Reinija kungs.
Es eksistēju, jo tu mani radīji.
Paskaties uz šo.
Esmu tavas fantāzijas auglis.
Es esmu piensaimnieks no Misisipi.
Tu devi man vārdu.
Liki man darīt visu, ko vēlējies.
Darīju, lai tev tas nebūtu jādara.
Mēs stāvējām tieši te, Tom.
Es zinu, es tevi redzēju.
Es negribēju to teikt, viņam dzirdot,
bet tu biji viens.
Es zinu.
Tom, piestāj uz mirkli. Es gribu tev ko parādīt.
Tev nebija drosmes izdarīt to pašam,
bet man gan bija.
Vai esam visu paveikuši?
Vai viss ir nokārtots?
Kāds ir īstais iemesls tam, ka radīji mani?
Lai pārlabotu stāstu. - Pareizi.
Pārlabo nobeigumu.
Tev jālabo nobeigums.
Un kā mēs to izdarīsim?
Mort!
Slepenais logs
Mort! Vai esi iekšā?
Ārā redzēju tavu mašīnu.
Mort?
Čiko?
Tas visu izskaidro.
Velna ratā...
Nošauj viņu
Jēziņ, Mort.
Vai atradi to veco cepuri bēniņos? - Tā ir mana.
Vienmēr bijusi mana.
Mort, kas tev kaiš?
Tu nerunā ar īsto.
Te vairs nav Morta. Morts ir miris.
Viņš mēģināja visādi izlocīties,
bet galu galā, nespēdams pats sev melot,
pameta mani vienu.
Es nekad viņam nekā ļauna nenodarīju. Zvēru.
Viņš izvēlējās vieglāko ceļu.
Kāpēc tu tā runā?
Tā es runāju.
Tu mani biedē.
Tam nav nozīmes. Ilgi vairs tu nebaidīsies.
Tu man esi līdz kaklam.
Atvainojiet, kundze, bet kas, tas ir.
Un kas jādara, tas jādara.
Starp citu, to neiecerēju es.
Pie visa ir vainīgs Reinija kungs.
Tu jau esi Morts Reinijs.
Man ir sarūpēta tev vietiņa.
Tu esi Morts Reinijs.
Esmu par visu parūpējies.
Tu esi Morts Reinijs.
Ted! Nē!
"Zinu, ka spēju to," teica Tods Daunijs,
paņemot vēl vienu kukurūzas vālīti no verdošā katla.
Zinu, ka pēc kāda laika
viņas nāves cēlonis būs neizprotams arī man.
Es kavējos.
Platīte. - Jā.
Šis tas jānokārto.
Es iedomājos,
varbūt tevi kādreiz interesētu...
Man maisiņu nevajag.
Reinija kungs?
Jūsu ieejas durvis ir vaļā. Es nāku iekšā.
Reinija kungs?
Mort Reinij?
Deiv? Es tevi nedzirdēju. Nāc augšā.
Priecājos, ka esi šeit. Man nepieciešams pārtraukums.
Ēdu un strādāju. Man iet no rokas.
Mēs abi zinām, ko esat izdarījis.
Mums nepietiek pierādījumu, lai jūs ieslodzītu,
bet mēs atradīsim līķus.
Mēs pierādīsim jūsu vainu un ietupināsim.
Šobrīd būtu labi, ja jūs nenāktu uz pilsētu.
Cilvēki nejūtas droši.
Varat iepirkties Ņūlondonā.
Vai dzirdat, ko saku?
Protams.
Svarīgs ir tikai nobeigums.
Tā ir nozīmīgākā stāsta daļa.
Un šis ir ļoti labs stāsts.
Lielisks.
"Zinu, ka spēju to," teica Tods Daunijs,
paņemot vēl vienu kukurūzas vālīti no verdošā katla.
Zinu, ka pēc kāda laika
viņas nāves cēlonis būs neizprotams arī man.