CEĻA GALS 3
Vai jūs ticat pareģojumiem?
LIKTENIS
NĀVE
Vai redzējāt?
Ak Dievs!
Super! - Vareni! Bija vērts gaidīt.
Mazā, tu gan daudz palaidi garām.
Bija vareni sajust, kā ir tā avarēt.
Varbūt tev, bet mums dzīvē ir mērķis.
Jāiet uz amerikāņu kalniņiem, mums ir biļetes uz 21:15.
Ja nokavēsim, dabūsim stāvēt rindā, un tas ir nāvējoši. Ejam!
Snikers un kola nebūtu par nāvi. - Pirms "Velna lidojuma"? Būtu gan.
Nē! Viss, kas nenogalina, dara stiprāku.
Es to paņemšu. - Nē, atdod! Tā nav mana, bet gadagrāmatas redakcijas.
Varbūt izdzēsīsi to Steisijas bildi?
Šīs ir domātas gadagrāmatai. Rīt man tās jāiesniedz.
Šaubos, vai Steisijas Kobajači kājstarpe tur tiks publicēta.
Es nopirktu veselas divas.
38. pasūtījums gatavs. - Tie esam mēs.
Man ir tāds kauns. Reizēm Kevins kļūst neciešams.
Jāatzīst, ka mani viņš padarītu traku.
Man patīk visu kontrolēt, tāpēc es nespētu to izturēt.
Es taisos viņu pamest. Pāris nedēļas pēc izlaiduma.
Esmu par to domājusi jau kādu laiku. Bet nevienam nesaki. Labi?
Tāda kadra dēļ gadagrāmatas ātri vien izķertu.
Nu, labi. Esmu gan es pērkama.
Aiziet! - Ak kungs, Ešlija! Tu laimē.
Es laimēju? - Jā, pasteidzies!
Vai es uzvaru? Paskaties! - Jā, pavisam droši.
Neskaties apkārt! - Ak Dievs! Es uzvaru! Uzvaru!
Es uzvarēju! - Es zināju, ka tā būs.
Dodiet man balvu! - Tas bija tik satriecoši.
Kā klājas, brāl? Vai ir jautri?
Vai patīk?
Protams, ka patīk. Dzīvāk, dzīvāk!
Atvainojiet!
Tu neesi izlaiduma klasē.
Ko tad tu iesāksi, Mis "Skolas saldākais pārīti"?
Vai mamma zina, ka esi šeit?
Tu būsi maita, ja nosūdzēsi.
Man būs pierādījumi. - Nofotografē mani šādi!
Lūk, par to es runāju. Jau trešo reizi!
Es esmu nepārspējams. Dod pieci!
Ko tu dari? Atkāpies, sasodīts! Es gan esmu vienreizējs.
Aiziet, vēIreiz! Tikai paskatieties!
Aiziet! Trīs no trim. Vairs zaudēt nevar.
Jāsaņemas, no visa spēka. Uzmanās!
Lūk, kā tas jādara!
Jūs varat bēgt, bet ne noslēpties.
Lūk, kur tas ir. - Iespaidīgi!
Nofotografē mani!
Šis ir beigu sākums.
Kas vainas?
Mani pārņēma sajūta, ka tas jau ir pieredzēts.
Tikai tas vēl nav noticis. - Džej! Nāc, iesim!
Jā, tūlīt. Uzgaidi! - Nāc!
Vai uztraucies par braucienu? Es tevi pazīstu.
Varbūt tu uztraucies tāpēc, ka bailes rodoties no sajūtas,
ka pati nespēj neko kontrolēt.
Pārbīlī nāk prātā dīvainas domas.
Taču iztēles ainas nekad nepiepildās. Nekad.
Labi.
Ja pacelsiet augšup kopā saliktas plaukstas,
izskatīsies, it kā turat velna pautus.
Kādēļ lai mēs to darītu?
Kad vēl redzēsiet tik lielu daiktu? - Es uz to pašlaik skatos.
Jūs gan esat baigi ņemamas.
Pazūdi, Frenkij! - Kāpēc vispār esi te?
Tu pabeidzi skolu pirms 2 gadiem. - Es novēroju jūsu attīstību.
Esam gatavi. Laižam!
No "Velna lidojumas" var arī neatgriezties.
Frenkij, izbeidz!
LIELA ĀTRUMA IZPRIECAS BRAUCIENS
Centieties nekliegt!
Aiz vārtiņiem izejas nav. Uz drīzu redzēšanos!
Viss kārtībā? Nav par ko uztraukties.
Te darbojas elementārie fizikas likumi.
Potenciālā enerģija pārtop kinētiskajā.
Iespēja iet bojā ir 1:250000000.
Jā, liels paldies, Makkinlij!
Lielāka iespēja ir nomirt, braucot šurp, nevis atrakciju parkā.
Vai patīk? Es to laimēju "Neprātīgajās kāpnēs".
Vai zināt tās ļodzīgās kāpnes? Es pa tām uzrāpos.
Man patīk. Vecmodīga lietiņa.
Frenkijs Čīkss ir vecmodīgs, dāmas.
Kā lūdzu? Tas man liks justies pagodinātam.
Iesim! - Mazulīt!
Cik? - Četri.
Četri... Pirmie vārtiņi, pirmais vagoniņš.
Es negražojos, bet priekšā nesēdēšu. Negribu redzēt sliedes, es pārbīšos.
Labi. Nomierinies!
Kerija sēdēs ar tevi aizmugurē. Labi? - Kāpēc es? Jo esam meitenes?
Es braucu uz Berkliju, tik drīz tāda iespēja negadīsies. Sēdēšu priekšā.
Ej! Gan es to pārdzīvošu. - Viena pati tu nesēdēsi.
Nokārtosim to kā īsti vīri! Izvēlies! - Raksts.
Mēsls! Nolādēts...
Labi, lai tā arī būtu! Tas pats brauciens vien ir. Ej! Atā, mīļā!
Pieskati viņu! Viņa ir pārbijusies. - Labi.
Protams, draugs, tiks darīts.
Nāc, meitenīt, ejam!
Mūsu kārta. Džej! Nepalaid nagus! Es runāju nopietni.
Atriebība ir neganta. Ja viņu vajadzēs mierināt, tad to darīšu es.
Klau! Nē! Kāp laukā! - Atrodi citu vietu, karstgalvi!
Apsēdīsimies aizmugurē! Labi?
Uzminiet, kurš ir atgriezies!
Galā tiksimies!
Kā jūs te iekļuvāt? - Kas ir? Esmu 1,3 m garš.
Kā tad! Nāc šurp! Arī jūs abi!
Esi gatava? - Es taču teicu, ka neizdosies.
Viss kārtībā?
Nāc! Kāp iekšā!
Kas ir? Esmu piesprādzējies.
Parādiet savus smukos cicīšus, kad laidīsimies cauri cilpai!
Klau! Vai neproti lasīt?
Vaļēji priekšmeti un kameras aizliegtas!
Vai drīkstu ielikt to kabatā? - Jā.
Aiziet!
Priecājies taču! - Pirmais kalns ir tik augsts.
Jā! Parādiet cicīšus! - Atšujies, Frenkij!
Erīna, turies!
Nelaidies vaļā! - Es vairs nespēju!
Turies, Vena, turies!
Palīdzi man to iešūpot!
Gandrīz jau.
Klau! Vai neproti lasīt?
Es ielikšu to kabatā. Labi? - Jā.
Nu tad laižam, Vena...
Aiziet!
Jā, uz priekšu!
Mums jākāpj laukā. Nē! Nespiediet pogu! Nespiediet to!
Laidiet mani ārā! - Viss ir kārtībā.
Nē, tas avarēs! - Vendija?
Hidraulika neizturēs, sliedes sagrūs!
Kas notiek? - Laidiet mani laukā!
Dūdiņa sapīpējusies. - Laid viņus ārā! Tikai pēdējos!
Nomierinies! Kas par lietu?
Es redzēju vīziju. Sliedes sagruva, vilcieniņš avarēja.
Viņa jau iepriekš bija uztraukta. - Vai nevari viņu savaldīt?
"Tas avarēs! Hidraulika! Vilcieniņš!"
Viņa grib piesaistīt uzmanību. - Luis, tu esi sūdabrālis. Ej dirst!
Es? Pats ej dirst!
Klau! Izlaid mani! - Neviens vairs neizkāps.
Laid mani ārā! - Cik bērnišķīgi!
Kāpsim laukā!
Dāmas, kur jūs ejat? Re, kur kautiņš.
Vediet viņu prom! Jūs abi, nomierinieties!
Izlaid mani! Gribu būt drošs, ka viņai nekas nekaiš.
Pazūdiet no šejienes!
Laižam! Laižam! - Izlaidiet mani!
Laižam!
Aiziet!
Tā ir mana meitene. - Ak Dievs!
Apturiet! Nē! Apturiet!
Lūdzu, apturiet! Sliedes ir bojātas! Apturiet! Lūdzu!
Tikai nomierinies, labi?
Ļaujiet viņai nomierināties! - Mājās nomierināsies. Kāds ir tavs numurs?
Piezvanīsim tavai mātei, un viss tiks...
Ak Dievs! Džeison!
Pagaidi!
Man ar tevi jāaprunājas. - Es tikai atnācu pēc diploma.
Vai uz izlaidumu neiesi? - Nē.
Ne tikai tev viss ir sačakarēts.
Tev nāktu par labu pabūt kaut kur, kur cilvēki jūtas tāpat...
Izlaidumā? Nē! Man pietiek ar bērēm. - Džeja un Kerijas dēļ.
Ja pēc nāves nekā nav, tad viņi par to neko nezina.
Ja viņi ir debesīs ar diženiem vīriem, tad izlaidums viņiem nerūp.
Es esmu dzīva, un man vienalga. Braukšu prom un vairs neatgriezīšos.
Bez Džeja te nekam vairs nav jēgas. - Bet es esmu šeit.
Es solīju Džejam par tevi parūpēties.
Brauciena laikā uz trīs minūtēm.
Tas nebija solījums uz visu mūžu.
Ja tu nebūtu bijis draugos ar Džeju
un es ar Keriju,
tad mēs nemaz nekur kopā neietu.
Mēs pat viens otram nepatīkam.
Īens Makkinlijs.
Vai nav nožēlojami, ka mani sauc tāpat kā skolu?
Skaties, kas parakstīja manu gadagrāmatu! - Nevar būt. Jauki!
Domāju, mums viņa jāuzaicina. - Tu domā?
Vena? Mēs gatavojamies izlaidumam, vēlāk iesim uz solāriju.
Būtu forši, ja tu nāktu mums līdzi.
Ja vēlies, varam izrunāties.
Te būs mana mobilā numurs. Tavējais man jau ir.
Mēs gan esam jaukas.
Tu neesi vienīgā. - Esmu pateicīga visiem, kas cenšas palīdzēt.
Nē, tā jau ir noticis agrāk. Es internetā meklēju izskaidrojumu...
Vendija, uzklausi mani!
Meklēju notikušajam izskaidrojumu un uzzināju par kādu Ņujorkas klasi.
Pirms sešiem gadiem viņi devās uz Parīzi.
Kāds zēns redzēja vīziju, ka lidmašīna uzsprāgs. Tāpat kā tu.
Viņš sāka trakot, un septiņi cilvēki no lidmašīnas izkāpa.
Tāpat kā mēs.
Paceļoties gaisā, 180. reisa lidmašīna uzsprāga.
Turpmāko mēnešu laikā izkāpušie sāka mirt dīvainos negadījumos.
Tādā secībā, kādā būtu miruši lidmašīnā.
Ja kāds iejaucās, nāve gāja secen. - Ej ellē, Kevin!
Un tā ik reizi, kad te nākam.
Es domāju iet uz 20 minūtēm.
Tāpat kā pirms bērēm. - Bet mēs joprojām izskatāmies iedegušas.
Domāju, ka tikai uzrausim pa virsu.
Gribu, lai izskatāmies pēc iespējas labāk.
Visu to dēļ, kuri tovakar gāja bojā un nu netiek uz izlaidumu.
Vai zini? Tev taisnība. Piedod!
Šo puišu valdzināšanas aproci vecmāmiņa novēlēja man.
Man nepieciešama...
Man noderētu palīdzība.
Es jūtos tik vainīga Džeisona dēļ.
Man nevajadzēja pieļaut to braucienu.
Man tā patīk visu kontrolēt, bet šoreiz es darīju par maz.
Man vajadzēja darīt visu, lai to novērstu.
Es atdotu jebko par otru iespēju.
Taču tā nekad nenāks.
Negribu, lai man tā būtu jādomā arī par tevi.
Es nevaru runāt ar mammu un tēti.
Tu esi viss, kas man palicis.
Kad atradīšu dzīvokli, vai uz kādu laiku apmetīsies pie manis?
Protams, tu taču zini.
Vari to pagaidām paturēt.
Paņemšu, kad aizbraukšu pie tevis.
Par atlīdzību tu varētu man atļaut izlaidumā izmantot skolas kameru.
Labi, tikai pirmdien aiznes to uz skolu! - Sarunāts.
Patiesībā baterija ir gandrīz tukša.
Kamēr posīsies, es to drusku uzlādēšu.
Mēs steidzamies. - Piedodiet!
Te ir vājš signāIs. Solāriji rada traucējumus.
Tāpēc man jāiet laukā.
Kāpēc nerunā pa to telefonu? - Viņa ir liela pļāpa. Bosam tas nepatiktu.
Mēsls! Tā ir viņa.
Ej vien! Gan mēs pašas tiksim galā.
Šoreiz dzērienus līdzi neņemiet! Labi?
Ko tu dari? - Negribu, lai kāds ienāk un redz mani kailu.
Ak Dievs!
Šis solārijs ir tīrs un gatavs. Bet jūs?
Viņš taču neļāva ņemt dzērienus. Ja izliesi, mums atkal būs jātīra.
Vai nu esi apmierināta? Vairs nav, ko izliet.
Kāpēc Jurijs te uztur tādu aukstumu?
Varbūt tā vajag aparātu dēļ.
Daži grādi par ļaunu nenāks.
BRĪDINĀJUMS: NEPĀRSNIEGT 250 V
Es aizmirsu savu pleijeru. - Stulbi. Šeit ir diski.
Fui! Selīna. Britnija.
Vai esam vienīgās apmeklētājas ar stila izjūtu?
Vienalga.
Kāpēc tu atstāji biksītes?
Stainmecu uzbudinot iedeguma līnijas. - Lai tā būtu...
Vai kameru uzlādēji?
Piedod! Baterija ir pavisam tukša. Kamera nestrādā. Atvaino!
Džūlija, atstāj mani uz brīdi vienu!
Nu gan te ir par karstu, ne?
Es būšu uzstādījusi pārāk lielu temperatūru.
Sveika, Ešlija! Te Vendija. - Joks! Atstājiet ziņu.
Ešlija, te Vendija. Piezvani, kad beigsiet!
Paldies par uzaicinājumu!
Piedodiet, ka nokavēju!
Atveriet durvis!
Mums var šķist, ka neesam dzīves noteicēji,
ka ar to rīkojas nāve.
Mūsu dzimšana ir tikai nāves sākums.
Vai tas būtu traģisks jaunu dzīvību zaudējums,
ko pēdējā laikā esam piedzīvojuši,
vai sirmgalvja rāma aiziešana,
nāves acīs mēs visi esam vienādi.
Nāves acīs visi esam vienādi? Kā jūs varat tā teikt?
Apklusti, Makkinlij!
Čārlijs Mensons nodzīvoja 70 gadu. Osama joprojām ir dzīvs.
Apkārt staigā suteneri un viceprezidenti.
Pēc visiem saviem šausmu darbiem tie arvien ir sveiki un veseli.
Šīs meitenes nav darījušas ļaunu nevienam,
bet nenodzīvoja pat 18 gadu.
Kur jūs tur saskatāt vienlīdzību?
Kas ir? - Nāc, vecīt!
Labi jau labi. Man nekas nekaiš.
Tie, kuri vēlas atvadīties, lūdzu, nāciet tuvāk!
Es jūtos tik ļoti vainīgs.
Kā gan tu vari būt vainīgs?
Es sievietēs redzu vienīgi pupus.
Ja es būtu viņās saskatījis...
cilvēcību, viņas tā necenstos labi izskatīties,
atstāt iespaidu uz Frenklinu Čīksu, ievērot diētu, smaržoties, stiepties.
ledegt.
Tev nav jājūtas vainīgam.
Lepojies ar to, ka spēj jebkuru notikumu saistīt ar sevi.
Draņķīga padarīšana, vecīt. Sasodīti garlaicīgi.
Ja tev būs jānāk uz manām bērēm, tad atnes man videospēles!
Tad man vismaz būs, ko darīt.
Esmu pie Džeja.
Ko tu dari tik tālā kaktā?
Būtu varējis izkārtot tev vietu otrajā rindā.
Es negribēju nevienu satraukt.
ledomājos, ka varbūt šeit jutīšu
Džeja garu vai klātbūtni, vai ko tādu.
Bet nu, esot šeit...
Ja ir kāda vieta, kur šķiet, ka aizkapa dzīves nav,
tad tā ir kapsēta.
Jā, arī es neesmu jutis Kerijas garu.
Lai gan esmu centies.
No visa spēka.
Es domāju, ka varbūt viņš ir man blakus kopš...
Tovakar, pirms iekāpām vagoniņā, Džeisons teica...
Lai dabūtu mani iekšā, viņš teica:
"Bailes rodoties no sajūtas, ka pats nespēj neko kontrolēt."
Kopš brīža, kad viņš to pateica, es jūtu šīs bailes.
Domāju, ka varbūt tās izraisīja halucinācijas,
bet šīs bailes nav parasts izbīlis.
Es jūtu kāda klātbūtni, it kā kāda dzīva būtne būtu man allaž līdzās.
Vai domā, ka tas ir Džejs? - Nē, es zinu, ka nav.
Sajūta ir pilnīgi pretēja tai, ko jutu, esot kopā ar Džeju.
Tā ir salta... un baisa.
Linkolna pēdējā fotogrāfija.
Bija salūzusi fotoplate, tāpēc ir šī švīka. Tieši tur, kur viņu sašāva.
Vai redzi to ēnu?
Kāds šiem attēliem sakars ar mums?
Skaties! Tas notika gadu pēc 180. reisa katastrofas.
Apskati ceļazīmi!
Tu atnāci pie manis, jo izstāstīju tev par 180. reisu.
Varbūt šeit notiek tas pats,
bet nevar ticēt visādām dīvainībām, jo izmisīgi meklē atbildes.
Šīs es uzņēmu tajā vakarā.
Šīs?
Vai tās ir vienīgās?
Mēsls! Sasodīts!
Vai viss kārtībā? - Noreiba galva.
Kad tu pēdējo reizi ēdi?
Neatceros.
Nāc! Es tevi aizvedīšu.
Tie jaunieši no 180. reisa gāja bojā tādā secībā,
kādā būtu gājuši bojā lidmašīnā.
Tādā gadījumā... Aiz Ešlinas un Ešlijas sēdēja Frenkijs.
Kad ieraudzīju meiteņu bildi, mani pārņēma kāda sajūta.
It kā attēlā būtu kāda norāde. Piezvanīju cerībā viņas atrunāt.
Kāda izskatās Frenkija bilde? - Tā ir šeit.
Vai tev tā ir? - Jā.
Uzmanies!
Vai traks esi?! - Piedodiet!
Pasūtīsim ēdienu līdzi. Negribu, lai kāds noklausās mūsu sarunu.
Jauki, ka neesi zaudējusi tieksmi pēc kontroles.
Atradi? - Jā, re, kur Frenka bilde.
Viss skaidrs, viņš nokritīs pa kāpnēm.
Tās ir virvju kāpnes. Varbūt viņš pakārsies.
Bet varbūt tas nav tik acīmredzami?
Varbūt norāde ir balvās? - Domā, viņu nospiedīs milzu Sūkļa Bobs?
Klau! Sūkļa Bobs dzīvo zem ūdens.
Cik nožēIojami, ka tu to zini.
Šajā atrakcijā viņš laimēja meiču ķēdītē.
Vai tādas nav uz kravinieku dubļusargiem?
Tomēr bildē ķēdīte nav redzama.
Labi jau labi.
Ko jūs pasūtīsiet? - Ko tu vēlies?
Vai viss kārtībā?
Lūdzu, pasaki, ka mašīnā ir īssavienojums!
Viņš ir piebraucis pārāk tuvu.
Klau! Tu esi par tuvu! Pabrauc nost!
Tev Aiz muguras kāds soļus sper.
Uzmanies! Mēsls! Kas par lietu?
Kāp ārā! Ārā! - Ko?
Aiz muguras! Tajā mašīnā neviena nav!
Mēsls! Brauc! Brauc taču!
Brauciet atpakaļ!
Sargi acis!
Nāc! Skriesim!
Esam beiguši. Vai jūs aizvest?
Varam aiziet pie manis, un tad es aizvedīšu tevi mājās.
Paldies! Gan ar mums viss būs kārtībā.
Vai būs?
Jā, ar mums viss būs kārtībā.
Tas, kā Frenks...
Tas nav tikai šausminoši... Vai juti, cik ļauni tas bija?
Nomierinies! Labi? Nomierinies!
Novērtēsim situāciju!
Viņš sēdēja aiz Ešlijas un Ešlinas, bet nebija ne kāpņu, ne virves.
Nekas tajā bildē uz to nenorādīja. Mēs kļūdījāmies.
Man vajadzēja braukt prom. Labāk ir nezināt.
Nē, neziņa nekad nenāk par labu.
Labprātīga neziņa ir atteikšanās no kontroles.
Vai izlasīji to dzimtās valodas stundā?
Nē. Es neesmu tāds idiots, par kādu mani uzskati.
Tātad aiz Frenka ir Luiss. Tad ir Īens un Erīna.
Aiz viņiem ir vēI kāds. Vai redzi, kas tur sēž? - Nē.
Pajautāsim Luisam, Īenam un Erīnai, vai viņi atceras.
Vai tev ir vēl kāda bilde no amerikāņu kalniņiem?
Šķiet, tas mūs vajās visu atlikušo mūžu.
Es grasījos lūgt viņas roku.
Tūlīt pēc izlaiduma.
Nē, pagaidi!
Paskaties aiz Steisijas! Tas ir Frenks.
Viņa bojāeja ir redzama šajā bildē.
Labi, parādi vēIreiz Luisu!
Viņam rokās ir āmurs. Izskatās, it kā atsvars krīt viņam uz galvas.
Skaties! Pašlaik Luiss ir futbola treniņnometnē.
Universitātes komandu sauc "Sultāni". Tā ir norāde.
Mums tas viņam jāizstāsta, jāparāda bildes.
Vai tu negribētu zināt?
Vai tur ir arī bildes ar mums?
Jā, protams.
Nē, es negribu redzēt savējo.
Kā tad ar labprātīgo neziņu? - Es esmu muldoņa.
Nebiju domājis, ka redzēšu, kādā veidā miršu.
Mēs varam Luisam to izstāstīt.
Bet, ja iespējams to novērst, tad es nedrīkstu zaudēt modrību.
Tāpēc negribu redzēt to bildi, citādi kļūšu apsēsts.
Ja vien tas nebūs nepieciešams.
Tu gribēji teikt, līdz tas nebūs nepieciešams.
Pasaki tikai vienu! Vai tas ir šausmīgi? Sāpīgi vai apkaunojoši?
Vai man pakaļā nekas nav iedūries? - Tiksimies rīt.
Jūs abi esat sapīpējušies. - Klausies!
Ešlija un Ešlina, tad Frenkijs, pēc tam tu. - Liecies mierā!
Makkinlijs un Erīna ir nākamie. Atceries, kas sēdēja pirms mums?
Man vienalga. Tavas runas ir tīrās blēņas.
Klausies, Luis!
VISS, KAS NENOGALINA, DARA STIPRĀKU
Jūs te sacerat pilsētas leģendu. - Ir miruši trīs cilvēki.
Ja tu domā, ka tā ir sagadīšanās, tad tu noliedz patiesību.
Un kā ir ar jums? - Kas tad?
Jūs abi esat zaudējuši tuvus cilvēkus traģiskā veidā.
Lai mazinātu vainas sajūtu, jūs meklējat zīmes.
Es jums neko nepārmetu, bet tas nav pareizi.
Lūk, tas ir patiesības noliegums.
Bet kā tad ar negadījumu? Vendija to paredzēja.
Viņai bija nojauta, un tas arī viss.
Esmu šeit, jo protu paredzēt spēles gaitu.
Tā nav liela māksla. Viņas nojauta nāca no zila gaisa.
Viņas dēļ tu esi dzīvs. - Nē, esmu dzīvs sevis dēļ.
Tu nesaproti. Vai tev tas šķiet loģiski?
Uzklausi mani!
Es esmu redzējis visu savu dzīvi, un tā nebeidzas šodien.
Tā rit tieši tā, kā esmu paredzējis.
35 vidusskolas mači, nevienas traumas.
Iespēja spēlēt "Sultānos".
"Ķepaiņi" tevi neņēma. - Pie velna "Ķepaiņus"! Pareizi!
Pēc četriem gadiem Luiss spēlēs Oklendas komandā.
Viņš visiem parādīs velnu.
15 sezonas, 4 Superkausa gredzeni pirkstā.
Luiss nebaidās no nāves. Pie velna nāvi! Nāve ir Denveras līdzjutēja.
Nāve ģērbjas zilā un oranžā. Īsts vīrs ģērbjas melnā.
Luiss nebaidās no nāves. Nāve baidās no manis.
Jo es vienmēr tikai uzvaru, tikai uzvaru!
Tas ir vienīgais, ko protu - uzvarēt.
Pie velna nāvi! - Pie velna "Ķepaiņus"!
Uzmanies!
Ko es tev teicu, Kevin? Pie velna nāvi! Es tikai uzvaru.
Tas ir vienīgais, ko protu - uzvarēt.
Vai esmu ko izdarījusi?
Vai esmu to pārējiem uzsūtījusi? - Vendija, nevajag!
Kāpēc es?
Tik daudzi grib redzēt vīzijas vai rēgus, bet es nē.
Es gribu, lai tas beigtos.
Es nezinu, kāpēc tas notiek, bet tu neko neesi izdarījusi.
Tas ir tikai... Es nezinu. Kaut es zinātu, kāpēc!
Kaut man būtu kāda versija, lai tevi nomierinātu, bet...
Man nekas nenāk prātā.
Es lietas labā nevaru neko darīt.
Vai vari braukt pie stūres?
Starp citu, vai tajā bildē mana galva nesitas cauri vējstiklam?
Neesmu iespiests stūres ratā vai uzdurts uz ātrumu pārslēga?
Vai izpildīji finiera pasūtījumu? - Tālu no tā.
Osama bin Priekšnieks lika piebeigt baložus.
Tie iedarbina signalizāciju.
Sveiki, mazulīši!
Kad būšu sakārtojusi preces, ko stulbie pircēji neprot nolikt vietā,
varēsim tīties prom, labi? - Labiņi, mazā.
Erīna, te Vendija un Kevins. - Mēsls! Kā jūs mani pārbiedējāt!
Tu vēl nezini, kas mums stāstāms.
Nāc šurp! Tu apvelsies, kad to dzirdēsi.
Tu mani ieintriģēji. Jau eju.
Ļaujiet precizēt!
Es pārdozēšu nagu laku, un Īens nomirs aiz kauna.
Tu redzēji, kas notika ar Vendiju un pārējiem. Tu redzēji fotogrāfijas.
Ak Dievs! Kas te notiek? Kas notiek? Tīrais vājprāts.
Kas vagoniņā sēdēja aiz jums? - Kas vagoniņā sēdēja aiz mums?
Vai tas nebija tas, kuru ievēlēja par "Sarkanā omāra" direktoru?
Tur bija čalis melnā apmetnī.
Seju neredzēju, bet pirms brauciena uzraugs atņēma viņam izkapti.
Ja tas jums ko līdz.
Domā, mums rūp jūsu izsmiekls? Uz spēles ir mūsu dzīvība.
Vai mums tai vienkārši padoties? - Nav nekādas "tās".
Gribat teikt, ka nāve ir dzīva būtne? - Nē, tā ir kā kaut kāds spēks.
Vai zināt? Spēks ir tikai spēks, tikai pārvietota enerģija.
Bez mērķa, tas neapjauš, ka ir spēks.
Kaut ko tas tomēr apjauš.
Ja kāds tiek glābts, nāve iet secen. Tieši tāpēc mēs atnācām.
Augšējā plauktā.
Kevin, tādi karodziņi ir fotogrāfijā.
Īen, uzmanies no kastēm!
Pie velna! Tu teici, ka krīt kastes!
Nē, teicu, lai uzmanies. - Kāpēc? Tās ir vietā.
Mēs neatvainosimies par to, ka mēģinām jūs glābt.
Jūs neesat pārdzīvojuši vai redzējuši to, ko mēs. Vēl. - Vēl.
Kurš tad ir nākamais? Es vai Īens?
Mēs zinām izvietojumu vilcieniņā, bet nezinām blakus sēdētāju kārtu.
Mēs nezinām, kura no meitenēm mira pirmā. - Nāve ir sarežģīta.
Nē, viss ir pavisam vienkārši. Cilvēki mirst. Tāda ir dzīve.
150000 ik dienu.
Mēs esam bioloģiskas būtnes, un nāve ir bioloģisko funkciju beigas.
Pavisam vienkārši.
Kā tu vari tā teikt par notikušo?
Ja Vendija nebūtu redzējusi vīziju, mēs būtu pagalam.
Vai tev tas nešķiet loģiski? - Protams.
Kāpēc tad, ja kāds nomirst ar sirdstrieku, neviens nesaka:
"Viņš ēda grauzdiņu, kad Parīzē gāja bojā princese Diāna,"
"redzēja TV viņas bēres un nu ir miris."
To cilvēku uzskatītu par traku. Un uzminiet, pēc kā jūs izklausāties!
Esmu beigusi. Izpildi pasūtījumu, lai varam iet prom.
Pretīgi.
Labi, pieņemsim, ka jums taisnība.
Pieņemsim, ka nāvei ir zināms plāns, ko tā vēlas īstenot.
Ņemsim trešo Ņūtona likumu.
Domāju, tas attiecas arī uz nāvi, kad tā darbojas mūsu pasaulē.
Ņūtons ir teicis, ka katrai darbībai seko līdzvērtīga pretdarbība.
Tātad, ja nāve ir uzsākusi darbību, mēs varam darīt to pašu.
Mūsu pretdarbībai var būt reakcija, kas spēj izjaukt nāves nodomu.
Tu esi dirsējs, bet turpini.
Labi. Ja nu, piemēram, pēdējais šajā rindā
pieņemtu sadzīvisku lēmumu
izdarīt pašnāvību.
Tas pavisam noteikti izjauktu nāves nodomu.
Turklāt tas glābtu piecas izlaistās dzīvības.
Vai kāds piesakās?
Tā jau es domāju.
Tur! Tie!
Es neko neteicu.
Viņi mēģināja mūs iebiedēt, bet viņiem nebija pierādījumu.
Ko tu teici? - Izstāstīju visu.
Neesmu neko darījusi. Izstāstīju par bildēm,
180. reisu, Frenkiju, Luisu, kāpēc gājām pie Īena un Erīnas.
Vai viņi ticēja? - Vai tu ticētu? Viņi skatījās uz mani kā uz trako.
Mūs noturēja desmit stundas.
Varbūt tie, kas sēdēja aiz Erīnas, ir jau miruši, un mēs esam nākamie.
Jau tagad.
Īens gandrīz gāja bojā, bet mēs iejaucāmies.
Īenam tā gāja secen. Tā iespējams atgūt kontroli.
Ja kāds iejaucas, tad kāda dzīvība tiek glābta.
Spriežot pēc tā, kā sēdējām vilcieniņā, es esmu nākamais.
Man seko tu.
Mēs varam to uzveikt. Mēs nedrīkstam padoties.
Mans tētis ir klāt. Viņš aizvedīs mani mājās.
Vai mums nevajadzētu turēties kopā?
Tikai uz pāris stundām. Apskati bildes, varbūt pamanīsi vēl ko.
Es apjautāšos, vai kāds zina, kurš vēl izkāpa.
Vai man būtu kas jāzina?
Nē, tikai...
Es vienkārši ik mirkli par tevi uztraukšos.
Kāpēc?
Mēs pat viens otram nepatīkam.
Man līdzi ir mobilais.
Es došos uz pilsētas svētkiem, man noderētu veiksmes aproce.
Sveiki! Te Džūlija. Atstājiet ziņu!
Nekavējoties piezvani man uz mobilo!
Vai vilcieniņā bija Džūlija?
Tava māsa? Nē, viņa būtu ko teikusi.
Tai, kura sēdēja aiz Īena un Erīnas, bija tāda pati aproce kā viņai.
Ar viņu bija Embera vai Perija. Viņas ir nākamās.
Jāatrod Džūlija. Viņa devās uz svētkiem.
Esmu šeit, strādāju apsardzē. Sākšu viņu meklēt.
Esmu ceļā! - Vena, pagaidi!
Pēc viņām esam mēs.
Ja ar viņām kas notiks...
Ir pienācis brīdis apskatīt mūsu bildes.
Vareni! Manējā nav nevienas norādes.
Mēs ar Džeisonu stāvam atrakciju parkā uz melna fona.
Pagaidi! Makkinlijs.
Īens? Vai tajā bildē ir viņš?
Nē, bet tā varētu būt norāde.
Ar tevi ir bilde, kad iešāvu tev sejā zibspuldzi.
Tā nav fokusā un ir pārgaismota, it kā...
It kā man sejā sprāgtu uguņošanas raķete?
Tev aiz muguras
kāds soļus sper.
Pagriezies!
Uz mani paskAties!
Tur kāds
tavus soļus skaitīt sāk.
Pagriezies!
Uz mani paskaties!
Tur kāds
tevi patiesi mīl.
Briti nāk! Briti nāk!
Ēdiet, kamēr karsts!
Kolonna, soļos marš!
Pūķis ir palaists gaisā.
Nu tikai jācer uz zibeni. - Ej pie velna, Ben Frenklin!
Ejiet no šejienes prom! VēI uzlaidīsiet tās gaisā.
Nāc, vecīt! Ātrāk!
Dāmas un kungi, par godu Makkinlijas trīssimtgadei
pēc brīža sāksies uguņošana.
Ak Dievs, Džūlija! Skaties! Tur ir Kalils.
Vai iesim pie viņa?
Atvainojiet, bet šeit stāvēt nedrīkst. Skatītāju vieta ir tur.
Mums jātaisās prom.
Dāmas... - Puiši...
Kā iet? - Džūlija!
Jums jānāk man līdzi. - Ko mēs izdarījām?
Tas ir jūsu drošības dēļ. Pēc tam paskaidrošu.
Tas gan būs forši.
Vecīt, nu ir jālaižas!
Tu esi briesmās. Es pūIos paskaidrot.
Es tev tūlīt paskaidrošu.
Džūlija, uzmanies!
Nogriez ceļu!
Es gribu uz mājām.
Tev jāizstāsta, kas vilcieniņā sēdēja tev blakus.
Vai ar tevi viss ir kārtībā?
Kurš tev sēdēja blakus? Kurš?!
Viņa ir nākamā!
Tu izglābi man dzīvību.
Liels paldies, Makkinlij! - Apklusti, Makkinlij!
Mums jāiet prom. - Kas noticis?
Īens Makkinlijs būs manas nāves cēIonis.
Bildē man mugurā ir Makkinlijas krekls. Norāde attiecas uz viņu.
Apsardze ir pirmās palīdzības teltī.
Tinies no šejienes prom! - Es tikai svinu mūsu pilsētas trīssimtgadi.
Tu man sekoji! - Tev ir paranoja.
Bet es redzēju, kas notika. Tu esi nākamā. Pēdējā, vai ne?
Man arī būtu paranoja. - Tu man pat neticēji.
Kad redzēju, tad noticēju.
Tad tu nedrīkst nākt man klāt. - Nedrīkstu? Kāda galējība!
Nevar būt!
Vai es būšu tavas nāves cēlonis?
Tāpat kā tu biji Erīnas?
Kas ir? Vai atkal redzi vīziju? Vai tajā biju es?
Vai es biju fotogrāfijā?
Pasaki, kas jādara, un novedīsim to visu līdz beigām!
Tu glābsi mani, ja netuvosies! Tad arī viss beigsies!
Kāda man daļa? Nāve ir gājusi man secen.
Man viss jau ir beidzies. Es nemiršu.
Es nemiršu!
Redzi? Es nemiršu!
Beigas būs tev, Vendija.
PĒC PIECIEM MĒNEŠIEM
Es nezinu, man vienalga.
Varbūt uz indiešu restorānu? Tad jākāpj Būta ielā.
Nē, Osvalda ielā. - Jā, pareizi.
Ja Pateicības dienā nevaru būt mājās,
tad gribu ko līdzīgu ģimenes vakariņām:
tītaru, pildījumu, plātsmaizi.
Vai vieni svētki bez tītara tevi nobeigs?
Tev aiz muguras
kāds soļus sper.
Pagriezies!
Uz mAni paskaties!
Tur kāds
tavus soļus skaitīt sāk.
Pagriezies!
Tur kādam
tu Vajadzīga esi.
No nāves un nodokļiem izbēgt nevar
Būta iela, nākamā pietura - Osvalda. Galapunkts.
Nākamā pietura ir galapunkts.
Vendija, mums jākāpj aiznākamajā.
Iesim kājām! - Ārā ir šausmīgi auksts.
Jā, bet es gribētu ieelpot svaigu gaisu.
Saraujiet, "Ķepaiņi"!
Palaidiet! Atvainojiet!
Ak kungs! Kaut kas neticams. Apsēdīsimies!
Nāc, iesim! Iesim!
Domāju, ka atbrauksi vakarā.
Tēta autiņš noslāpa un nebija salabojams.
Lai nebūtu jānīkst, atbraucu ar vilcienu. Ceru, ka netraucēju...
Nē, tikai...
Šķiet, es jutu, ka tu tagad ieradīsies.
Man bija tāda pati sajūta kā tovakar.
Nē, viss ir beidzies. Mēs kopā pārdomājām neskaitāmas iespējas.
Īens grasījās izraisīt tavu nāvi, tu iejaucies, un tā gāja secen.
Es nemaz neuztraucos. Es satiku Kevinu, viņš arī neuztraucas.
Kamēr mēs ar Kevinu esam sveiki un veseli, tev nav jāuztraucas.
Tev taisnība.
lepazīstināšu tevi ar savu istabas biedreni un draugu.
Šī ir Džūlija, mana...
Ko tu te dari?
Vendija! Džūlija! Kāda sagadīšanās!
Kad tu iekāpi? - Mūsu pilsētā.
Es braucu uz spēli. Vēlāk gribēju tevi apciemot.
Viss kārtībā? Vai kaut kas noticis?
Džūlija, necelies augšā!
Vēlāk gribēju tevi apciemot.
Viss kārtībā? Vai kaut kas noticis?
Vilciens...
Mēsls! Jau atkal.
Mums jātiek laukā! - Bremzes nedarbojas!
Apturiet vilcienu!
G100