Misijas kontroles centrs, vai jūs dzirdat?
Trauksme. Trauksme.
Izskatās, ka atgriežoties Zemes orbītā, esmu iekritis
tādā kā laika un telpas spraugā.
Manas koordinātas nav zināmas. Vai tā vispār ir Zeme?
Kuģa panelis rāda, ka tai vajadzētu būt Vaitsendai Ņūmeksikā.
Skaidrs, ka tā ir kļūda. Vai kāds mani dzird? Atbildiet.
Ak Dievs.
Glābšanas komanda, atzīmējiet koordinātas!
Kur ellē es esmu? Atbildiet!
Glābšanas komanda, atbildiet, nolādēts!
Vai kāds...
Ak Dievs!
Vai kāds dzird...
Nē!
ŠODIENA
Raidījums Šodiena ar Metu Laueru.
Atgriežamies pie sarunas ar Riku Maršalu, kura jaunā grāmata rīt parādīsies veikalos.
Dr. RIKS MARŠALS PALEONTOLOGS
Doktor, pagājušajā mēnesī jūs Oslo šokējāt savus kolēģus
ar teoriju, kas pagriež zinātni pavisam jaunā virzienā.
- Kvantu... - Kvantu paleontoloģija.
- Pareizi, kvantu paleontoloģija. - Kas tā īsti ir?
Tā... Nav vienkārši izskaidrot, bet tā ir mūsu nākotne, Met.
Tas ir vienīgais risinājums
pašreizējai fosiliju degvielas krīzei.
Un to var izteikt divos vārdos.
- Atjaunojamā biodegviela. - Tuvu tam. Laiks sagriežas.
- Laiks sagriežas? - Laiks sagriežas.
- Jūs to sakāt nopietni. - Es runāju ļoti nopietni.
Es piecus gadus strādāju pie 50 miljonu dolāru vērtiem pētījumiem.
Jūs iztērējāt 50 miljonus savas naudas, pētot laika sagriešanos?
Jūs jokojat? Nē, tā ir nodokļu maksātāju nauda. Man nav 50 miljonu.
Un jūs prasāt vēl.
- Tas ir paskaidrots manā grāmatā. - Zinu. Mēs to reklamējam.
MANA OTRĀ MAŠĪNA IR LAIKA MAŠĪNA
- Jā. - Bantam books. Amazon.
Mēs dzīvojam laikā, kad ir jātaupa...
Es jau redzēju.
- Jātaupa līdzekļi. - Pareizi.
Mums ir nopietna ekonomikas krīze,
un jūs tērējat 50 miljonus pētot laika sagriešanos.
Kā lai nedomā, ka tā ir bezatbildība?
- Nu, es... - Vai jūs smēķējat?
Nē, pūšu balona zvēriņu, zemes cilvēk.
- Studijā nedrīkst smēķēt. - Man to nepateica.
- Vienkārši nedrīkst. - Labi, labi.
Tur ārpusē ir milzīgs transdimensiālas enerģijas daudzums,
kas gaida, kad mēs to savāksim.
Enerģijas krīze būs novērsta.
Jūs aicināt cilvēkus likt uz spēles visu industriālās civilizācijas nākotni
ar tā saucamajām "paralēlajām dimensijām."
Kā jūs atbildēsiet uz šo vienkāršo kritiķu jautājumu?
Viņi saka, ka jūsu teorija nav zinātne.
Tā nav zinātne.
Daži ir skarbāki un saka, ka tās ir muļķības.
Ko jūs uz to atbildēsiet?
- Mani kritiķi? - Jūsu kritiķi.
- Viņu ir daudz. - Vai varat kādu nosaukt?
Stīvens Hokings.
Stīvens Hokings saka, ka tās ir muļķības. Tieši tādu vārdu viņš lieto.
Ziniet, ko? Šī intervija ir galā.
Kāpēc?
Jo jūsu producenti teica, ka jūs to nepieminēsiet!
- Tas ir godīgs jautājums. - Nav gan! Tā ir nekaunība!
Tas bija mans viesis doktors Riks Maršals,
- kura grāmata rīt būs veikalos. - Tā ir taisnība!
Meklējiet to
jukušo autoru nodaļā.
Tālāk runāsim par tramplīniem. Vasaras izklaide vai slepkavas?
Pagaidiet! Viņš skrien uz skatuvi!
Vai esat prātu izkūkojis?
- Viņš ir tik stiprs! - Vai jūs esat traks?
Pēc trim gadiem
Dāmas un kungi, godātie kolēģi, secinājums ir viens.
Mūsu nākotne ir atkarīga no viena.
TAHIONI
Subatomiskas daļiņas, kas kustās tik ātri,
ka faktiski tās kustas atpakaļ laikā.
Iedomājieties, ja būtu tāda ierīce, kas vadītu šos tahionus?
Mēs varētu atvērt laiku un telpu un ceļot sagrieztā laikā.
Ko? Tas nebūs mūsu dzīves laikā?
Draugi, es esmu uzprojektējis tādu ierīci.
Tas ir tahionu pastiprinātājs.
Ģēnijs kastē.
Tikai ar šo ierīci nevar ceļot turp un atpakaļ.
Ar to ceļo šķērsām laikā,
citā dimensijā, kur satiekas pagātne, tagadne un nākotne.
Un gaismu!
Vai jums ir jautājumi?
- Lieliski. Lūdzu, jaunais cilvēk. - Jā.
Ja uz sauli izšautu tonnu marihuānas, vai tā sadegtu un visi noreibtu?
Nē, nē.
Vai jums ir kāds nopietns jautājums saistībā ar zinātni?
Vai jūs lietojat viagru?
Kāpēc pirms šīs prezentācijas jūs tualetē raudājāt?
Kāpēc izskatās, ka jūs tagad gribētu raudāt?
Vai dinozauriem ir pupi?
Pietiek. Visi ārā.
Ārā! Ejiet spēlēties stāvvietā.
- Skrieniet uz lielceļa. Man vienalga. - Labi, ejam uzēst bulciņas.
Man ir jautājums.
Vai esat izmēģinājis tahionu pastiprinātāju?
- Kā jūs sauc? - Atvainojiet. Holija Kantrela.
Esmu Kembridžā izstudējusi visus jūsu darbus.
Es jūs uzskatu par ģēniju.
Holij no Kembridžas, kura domā, ka esmu ģēnijs,
es to sāku, bet nepabeidzu. Tāpēc, nē.
Jums tas ir jāuzbūvē. Tas ir visneticamākais...
Ko jūs ēdat?
Ar M&M konfektēm pildītu virtuli.
Lai pēc virtuļa vairs nevajadzētu uzkost M&M.
Vai jūs tiešām nesaprotat? Jums bija absolūta taisnība.
- Pietiek... - Izbeidziet!
Par sekošanu šai teorijai es esmu izmests no zinātnes aprindām un atrodos šeit.
Un zini ko? Varu vainot tikai pats sevi.
Jo, kā saka, ja tev nesanāk, tā ir tava kārts.
RISKĒ - JA NESANĀK - TĀ IR TAVA KĀRTS!
Tā ir nolādēta taisnība.
Ja jūsu teorijas ir tik muļķīgas, tad izskaidrojiet šo.
Šī fosilija ir vairāk nekā 265 miljonus gadu veca
ar 10 dolāru šķiltavu nospiedumu.
Izskaidrojiet to.
Es to atradu tuksnesī kopā ar šādiem kristāliem,
kas izstaro tīru tahionu enerģiju.
Nu.
Izskaidrojiet to.
Kapteiņa Kērka krūšu gali!
Jūrnieku bedre atvērsies pēc 5 minūtēm. Dr. Maršal, lūdzu atdodiet lapu.
Doktor Maršal!
Ak Dievs.
Vai jums viss kārtībā? Celieties augšā.
Atspiedieties pret... Ak, šausmas.
Viss kārtībā. Vakar pārāk ilgi strādāju.
Tad man sagribējās ēst, es paēdu un iekritu barības komā.
Man jau ir bijušas problēmas ar pārēšanos, un es nezinu,
vai dēļ stresa, bet es pārēdos.
Bet es sevi kontrolēju, man nav jāatgriežas Svara vērotājos.
Es tikai... gribēju atvainoties par vakardienu.
Mana uzvedība bija...
Nē, tā bija mana vaina.
Jūs pabeidzāt tahionu pastiprinātāju!
Nē. Tas ir, jā.
Nezinu. Es to pabeidzu, bet man nepietika drosmes to izmēģināt.
Domāju, ka maltīte Arby restorānā man dos drosmi, bet tā nebija.
Tad es devos uz Popeye, Del Taco.
Pēc četrpadsmit tūkstoš kalorijām atjēdzos Subway,
rijot 30 cm garu pilngraudu maizi ar dārzeņiem,
un runājot ar kaut kādu Džaredu.
Tomēr man nebija drosmes to ieslēgt.
- Es esmu gļēvulis. - Jūs neesat gļēvulis. Jūs esat sapņotājs.
Tas droši vien ir ģeniālākais izgudrojums pēdējos 100 gados.
- Vai tas ir Chorus Line? - Tas ir palicis no datu diska.
Kāda grabaža!
Tā ir mašīna. Ne jau A Chorus Line.
Man patīk šovu mūzika. Tā atklāj cilvēka dvēseles stāvokli.
Tas ir nedaudz geju gaumē.
Tas ir lieliski.
Pareizi. Doktor Maršal, izbeidziet sevi par zemu novērtēt.
Jūs esat uz milzīga atklājuma sliekšņa. Celieties augšā.
Kur mēs iesim?
Iesim izmēģināt šo ierīci.
Vai tu esi traka? Es neesmu gatavs izmēģināšanai.
Tas nav nekas liels.
- Tas ir parasts eksperiments. - Parasts eksperiments?
Pavisam parasts.
ŪDENS PAR BRĪVU
ŠEIT PĀRDOD SPRIDZEKĻUS
Esam klāt. Te es atradu fosiliju.
Velna kanjona mistiskā ala.
Vai šis grausts ir vārti?
Paskatieties uz tiem rādītājiem! Mums jātiek atpakaļ alā.
Nav problēmu. Šī vieta ir pamesta.
Ne gluži.
Ko jūs gribētu?
Mums ir romiešu sveces, kaujas raķetes, trīcošie spīdekļi, dejojošie taureņi.
Šo sīko es saucu par meksikāņu vasektomiju.
Ja?
Tā ir slikta gaume. Un šī?
Šo ceļojuma krūzi es sauktu par "Perfekto sievieti."
Lielas vecas krūtis, galvas nav, bet ir rokturis.
Paklau, mēs gribam iet alā!
Klausieties!
Iztērējiet 30 dolārus par šiem te, un es jūs aizvedīšu ekskursijā.
Tas viss aizies Velna kanjona kūrortam un kazino!
Oho. Labs modelis.
Septiņi tūkstoši luksus istabu.
Trīs kazino. Viens kongresu centrs. Miljons stāvvietas.
Un kad viss būs gatavs,
es šo zelta bedri pārvērtīšu par savu midzeni,
iegādāšos draudzeni un dzīvošu šeit visu atlikušo dzīvi.
Kad mēs strīdēsimies un viņa mani nokaitinās, ieslodzīšu viņu tajā tornī,
kur viņa būs mana cietumniece un verdzene.
- Vai jūs kaut ko pirksiet? - Jā. Labi.
Ern! Es aizvedīšu viņus uz alu. Pieskati veikalu.
Aizver muti, kad elpo, kā mēs runājām.
Tu liec visiem justies dīvaini.
Sagatavojieties izjust vislielākās bailes
Velna kanjona mistiskās alas dziļumos!
Pirmais noteikums ir turēt rokas un kājas iekšā laivā.
Otrais noteikums ir izbaudīt šo brīdi.
Bet brīdinu, ka jūs varat palikt slapji.
Atvainojiet, palikt slapji? Man tas jāzina. Šo aprīkojumu nedrīkst slapināt.
Tu nē. Mērija Popinsa gan.
- Pasaki to vēlreiz, un es tevi noslīcināšu. - Gatavi.
Sākam braucienu uz alu!
Alu pētnieki saka, ka šī ala ir 100 gadus veca
un tajā ir 1000 mistērijas.
Vai arī 1000 gadus veca un 100 mistērijas?
Draugi, šī ir tikai viena no mistērijām.
Sakiet, ko gribat, šis vīrs ir šovmens.
Neapšaubāmi šī ala ir bēdīgi slavena
ar leģendu par Velna kanjona ķirzakcilvēku.
Viņš te ir redzēts kopš svētceļnieku laikiem.
Viņš cērt knaibles, šņāc, mēģina apēst cilvēkus,
uzglūn tumsā kā melna ēna šajā alā.
Bet tās ir tikai leģendas, vai ne?
Vai tā ir?
- Vai tu mums to jautā? - Nē, Ērnij! Vai tā ir?
Tūlīt, Vil.
Ak Dievs. Ķirzakcilvēks!
- Tu par to samaksāsi. - Pilnīgi izslēgts.
Es jums
sagādāju aizraujošu piedzīvojumu,
bet jūs mani neatbalstāt.
Man ir cimdi, cepure, inscenējums.
Holij, te ir augsts tahionu rādītājs.
Domāju, ka signālu var pastiprināt ar rezonanses vilni.
- Dariet to. - Jums vispār ir vienalga.
Nē, nē! Šajā braucienā nevar spēlēt mūziku!
Kaut kas notiek. Vai tas bija paredzēts braucienā?
Nē, es to nedaru. Tā ir zemestrīce.
Tā ir lielākā zemestrīce, ko esmu pieredzējis!
Maršal, es domāju, ka vajadzētu to izslēgt!
- Maršal, tahionometrs! - Peldi, Holij!
Mēs kustamies!
- Tas neesmu es! - Kāpēc mēs kustamies tik ātri?
Vai tev liekas, ka es zinu, kas notiek?
Kas tā par skaņu?
Vai te ir ūdenskritums?
Nē, tā pat nav īsta straume!
Tas ir rūpniecisks notekūdens no ziepju fabrikas!
Kas tas ir?
Ak Dievs! Sasodīts!
Tas nav parasts eksperiments!
Griez riņķī! Griez riņķī laivu!
Skaisti!
Man jāatzīst, ka es neredzēju, ka tas tuvojas.
Ērnij, tu esi idiots. Tas bija pārāk ātri.
Ērnij! Pārāk ātri!
Maršal!
Jums tas jāredz!
Vai jūs saprotat, ko tas nozīmē?
Jā! Tas nozīmē,
ka Mets Lauers var iet dirst!
- Holij, vai tu filmē? - Jā.
Tas bija vikingu kuģis!
- Un Cessna! - Aizveries!
Te esmu es, Riks Maršals,
doktora kandidāte Holija Kantrela un viens nekam nederīgs dīkdienis,
kas ož pēc lēta alus un sviedriem.
- Es esmu tepat! - Man bija taisnība.
Holij, nāc te.
Kā jau es paredzēju, mēs... Mēs esam izkrituši cauri laikam
no Zemes citā dimensijā, kur pagātne, tagadne un nākotne
ir sajaukušās kopā.
Kā tas varēja notikt?
Ar manu tahionu pastiprinātāju!
Tu gribi teikt, ka tā leijerkaste darbojas?
- Jā, tā nostrādāja. - Kur tā ir?
Maza atkāpe.
Mans tahionu pastiprinātājs,
kas neapšaubāmi būs vienīgais
veids kā mums atgriezties mājās,
ir pazudis.
Ko?
Kas tas bija, pie velna?
Nav ne jausmas, iesim noskaidrot.
- Attīstīti primāti. - Jā.
Viņiem ir australopitecīnu augums
- bet bultveida sekste norāda, ka... - Nē, aizveries!
Nesabojā šo mirkli.
Es visu dzīvi esmu gribējis satikt vareno Bigfūtu.
- Vai tu apmierinies? - Maršal, skatieties!
Ak Dievs.
Instruments!
Nē, viņi to nogalinās!
Nē!
Aunapieres, sekojiet man.
Es zinu, kā ar viņiem apieties.
Sīkie mērkaķēni!
Esiet gatavi noliekties un pielūgt mani!
Alu cilvēki, skatieties, es te komandēju kauju.
Vil, tā nav laba doma.
Kā es jums tagad patīku? Jūs dejosiet disko ar...
Stulbenis!
Malacis.
Tu tikko iedevi uguni asinskāriem pirmatnējiem cilvēkiem.
Tas nekas.
Tas nekas. Nebaidies.
Mēs esam draugi.
- Draugi. - Uzmanīgi, Holij.
Nāc.
Es pavadīju trīs gadus Mančesteras zoodārzā pie primātiem.
Es zinu primātu valodu.
Es, Holija.
Holija.
- Holija. - Jā! Holija!
- Horija. - Holija. Es, Holija.
Tu?
Es.
- Čaka. - Čaka! Nē.
Holija. Čaka.
- Malacis. - Jā. Vils.
Vils.
Malacis, Holija. Tagad atkal es.
Sveiki. Čaka!
Es esmu Riks Maršals.
Doktors Riks Maršals.
Labi?
Apskatīsim potīti. Kā tu domā?
Atceries, Čaka, ka, lai gan es esmu doktors, es neesmu ārsts.
Skaidrs? Es tikai nedaudz paskatīšos.
Kā tu uzdrošinies? Es tev nevēlēju ļaunu!
- Es tev negribēju ļaunu! - Maršal!
Nebēdz no manis, sīkais kverpli!
Ei! Tagad ar tevi ir cauri!
Nolādēts, Čaka.
Vai tā bija jādara?
Maršal, jūs viņu nobiedēsiet.
- Kas tas bija? - Viņam vispār nedraudēja briesmas!
Čaka. Draugs. Drošībā!
Holij, pasaki viņam.
Maršal!
Te...
Tas jau ir labāk. Holij, ko tu viņam pateici?
To, ka jūs esat liels boss un jums ir liela vara,
un viņš tagad laikam sola jums mūžīgu uzticību.
Tas nav vajadzīgs, mazais draudziņ, bet es cienu tavas paražas.
Un tu man vari noderēt.
Es savukārt būšu godīgs bet ļoti stingrs saimnieks.
Labi. Nost!
Kas ar jums noticis? Tās smiltis mūs ievilka iekšā!
Vai jūs atzīsiet, ka katru dienu tā nenotiek?
Jūs man liekat justies kā idiotam.
Labi, pagaidi. Savāksimies.
Dziļi ieelpojiet.
Ak Dievs!
Par laimi es jau trīs reizes esmu bijis šādā situācijā.
Kad? Kad tu esi bijis šādā situācijā?
Es nekad neesmu bijis šādā situācijā! Es tikai mēģinu saglabāt mieru.
Ak Dievs! Ceru, ka tas bija koijots.
Augstais Dievs! Tā ir barotava!
Kurš labāk par mani zina, kas ir barotava.
Ak Dievs!
Sadodam rokas! Izveidojam impulsu. Šūpojamies uz to koku.
Tālāk.
Labi. Sniedzies.
Visi formā!
Strādājam kopā!
Nebaidieties izstiept īkšķi.
Vēlreiz. Ar vēl vienu vajadzētu pietikt.
Visi ārā! Čaka, saimnieks tev pavēl...
Čaka ir slikts! Tu vairs neesi man uzticīgs!
- Tas bija dinozaurs! - Tiranozaurs! Tas noteikti ir plēsējs!
Ātrāk! Tu mūs kavē!
Kāpēc tev ir augsti papēži?
Tie nav augsti papēži. Tie ir Florsheim zābaki.
Kāpēc tev pārgājienā kājās ir Florsheim zābaki?
Teicu, ka nebiju gatavs iet pārgājienā!
Pagaidiet, pagaidiet! Uztaisīsim bildi.
Tu esi labi sagatavojusies, Holij!
- Vil, stāvi tur. - Ko?
Tas ir pierādījums, ka man ir taisnība, man vajag fotogrāfijas.
- Stāvi tur. Mums tevi vajag mērogam. - Mērogam?
Maršal, vai noņemt sarkanās acis?
Jā, viņam acis ir sarkanas.
- Jēziņ, fotografē! - Stāvi mierā!
- Stāvi, lūdzu, mierā. - Labi, gatavs.
Viens, divi, trīs!
Fantastiski. Skrien, cik vari!
Kur, pie velna, ir mērkaķis?
Skaties! Čaka mūs gaida otrā tilta galā!
Labs Čaka! Tavs saimnieks ir priecīgs!
Maršal, īstenībā izskatās, ka viņš grib sagraut tiltu.
- Čaka, pagaidi! - Saimnieks nav priecīgs!
Tas nekas. Viņš netiek pāri.
Viņam ir pārspīlēta dziļuma izjūta.
Viņš domā, ka šī aiza ir miljons jūdžu gara.
Tiranozaura kungs nav atlēts.
Redzat? Viņš iet projām pilnīgi bezpalīdzīgs un sakauts.
Viņa smadzenes ir rieksta lielumā.
Viņam var būt asa oža,
bet redzi, dzirdi un visas pārējās sajūtas
nomāc viņa rieksta lieluma galvaskauss.
Aizmirstiet par poļiem.
Tiranozauri ir vislielākie muļķi pasaulē.
Patiesībā, Čaka, smieklīgs stāsts...
Skrienam, nolādēts!
Sekojam mērkaķim!
Alā!
Ak Dievs.
Viņš uz tevi skatās, Maršal.
- Nē. Nē. - Viņš skatās uz tevi.
Viņš skatās uz visiem.
Nē, es redzu, ka viņš skatās uz tevi.
Viņš ir saīdzis.
Es domāju, ka mums viņš jāsauc par Īgņu.
Jā, tas ir smuks vārdiņš.
- Vai viņš ir projām? - Jā.
Smukumiņš.
Kas par mīļumiņu.
Tas derēs. Mēs to sauksim par bāzes nometni.
Nē, nē, nē.
Mēs te nevaram palikt. Alās notiek briesmīgas lietas.
Skaties vēl filmas.
Vai mēs varam mazliet apdomāties?
Mēs droši vien esam pirmie cilvēki, kas sper kāju uz šīs zemes.
Tas ir neticami!
Ak Dievs, mēs esam pagalam!
Nē, nē.
Čaka, nē!
Ej.
Ziniet, ko?
Es negribu, lai Čaka šonakt guļ alā.
Tas nav patīkami.
Nē, tā ir tikai piesardzība, vai ne?
Viņš tikko gandrīz gāja bojā,
un manuprāt, viņš to kaut kā bija izpelnījies.
Viņš ir mans draugs. Viņam ir jūtas, saproti?
- Viņam nav jūtu. - Paskaties uz viņu.
- Viņš ir tik jauks. Viņu gribas samīļot. - Ko?
Vismaz ļauj viņam sevi aizstāvēt.
Es nerunāju mērkaķu valodā. Tu runā?
- Nē. - Tā jau es domāju.
Ļaujiet man pamēģināt.
Čaka!
- Viņš saka, ka ir sava bara karalis. - Skaidrs.
Nodevējs ir atņēmis viņam troni.
Un viņa vienīgā vaina bija...
Mīlestība.
Ak, brālīt. Nevar būt.
Viņam ir uzlikts pārāk liels sods par šo sīko noziegumu...
Jo viņš piekakāja ciema aku.
Tāpēc tu negulēsi alā.
Es vairāk neko nesaprotu.
Zini ko, ej dirst.
Pagaidi. Kur tu ar to iesi?
Es nobloķēšu durvis,
lai mums ir drošāk.
Nē, nē. Labi, ka tu centies.
Klasiska nezinātāja kļūda.
Tas tev ir piedodams. Zini, kas ir svarīgi.
Nedrīkst neko likt pie alas ieejas, jo tas pievērš uzmanību.
Vai tu neredzēji, ka mēs piesaistījām
gudra un traka dinozaura uzmanību?
Klausies, es domāju, ka mans tituls nozīmē,
ka es kaut ko zinu par dinozauriem.
Dinozauri ir ļoti instinktīvi.
Kā jau es teicu, smadzenes viņiem ir rieksta lielumā.
Skaidrs? Saprati? Rieksta lielumā.
Padomā...
Kas tas?
Mīļais Gregor Mendel.
Kas tas ir?
Rieksts.
Tā ir jūsu abu darīšana.
Otrā diena. 6.00 pēc Zulu laika.
Vakarnakt ne acis neaizvēru.
Mūsu vienīgais ceļvedis mājās tahionu pastiprinātājs joprojām ir pazudis.
Pārtikas krājumi sāk izsīkt.
Tāpēc es nolēmu, ja gadījumā
mēs cietīsim badu, uzcepsim un apēdīsim Čaku.
Es par to daudz domāju.
Ja Čakas gaļa būtu Iron Chef noslēpums,
Bobijs Flejs to droši vien pasniegtu ar
ceptiem sarkanajiem pipariem,
ķimenēm un sautētu polentu.
Tas nebūtu vienkārši, bet ja viņu ceptu lēnām,
esmu pārliecināts, ka Čakas gaļa pati nāktu nost no kauliem.
Pārtikas vilciens!
Fantastiski! Es esmu ļoti izsalkusi.
Un svaigi augļi. Gandrīz kā no rīta Vimbldonā.
Pagaidi mirklīti, Holij. Es nepazīstu šo sukulenta gēnu.
Varbūt vietējais iedzīvotājs mums var palīdzēt.
Čaka. Riks Maršals. Čaka.
Vai tie droši? Tos var ēst?
Ēst?
Ēst. Marašala.
Ēst.
Paldies, Čaka. Paldies, ka uzklausīji.
Piedod, ka es šaubījos, draugs.
Tai ir dzēlīgs aromāts. Labi smaržo. Ļoti gaļīga...
Jēziņ, Čaka! Kas te notiek?
- Draugi? - Draugi?
Teorētiski laikam, ka jā.
Bet es esmu tavs saimnieks.
Skaidrs? Mums ir radies verbāls kontakts.
Tev tas jāsaprot.
Holij! Ātri! Uz alas izeju. Sardzes pozīcijās.
Izskatās, ka izplūst plazma. Vai arī tie ir beta stari!
Maršal!
Palīdziet, lūdzu.
Tūlīt.
Maršal, kur jūs ejat?
Kāds zina, ka mēs esam te!
- Es to jūtu! - Atkāpies atpakaļ, Holij!
Ko tu dari?
Es to jau esmu redzējis. Viņam ir džungļu trakums.
Mums viņš jānogalina, kamēr viņš vēl ir pie sajēgas.
- Čaka, ejam! - Ko?
Draugi!
Redzat? Šī ir tā vieta!
Signāluguns.
Raidītājs spiež man tieši pierē.
- Kas te ellē notiek? - Izbeidz!
Tā neko.
Tu laikam nebiji traks.
Labi. Man pietiek drosmes pateikt, ka es kļūdījos.
Tas ir apbrīnojami. Arhitektūra.
Gandrīz kā olmeku kultūra Centrālamerikā.
Man tas atgādina Prudential ēku.
Nē!
Te kāds audzē zāli.
Sajūti enerģiju?
- Tāpat kā Velna kanjonā. - Jā.
Tahionu radiācija.
Maršal, tahionometram jābūt te tuvumā.
Sasodīts.
Beidzot kaut kas interesants! Jūs nereaģējat?
Jūs arī to jau esat redzējuši, vai ne?
Savā laboratorijā.
Kas tas ir?
Varbūt te mūsu senči glabāja latīņu Grammy balvas.
Iedomājieties, ka šajā mājā ir Santana.
Un tā vibrē!
Es nedomāju, ka to vajag aiztikt.
Tas ir stulbi un bērnišķīgi.
Vai tu neapklustu, lūdzu? Maršalam vajag klusumu.
- Oho! - Jā.
Es to jūtu apakšdelmos.
Parasti par to ir jāmaksā.
Ak, šausmas.
- Holij, nāc apsēdies. - Nē!
Ko?
Kas ir, Čaka? Ko tu teici?
Ko viņš saka?
Es nezinu. Viņš atkārto vienu un to pašu.
- Chorizo tacos. - Vai tu saki "Chorizo tacos"?
Nemuļķojies, jo es esmu badā.
Nē.
Ko, pie velna, tas nozīmē?
UZMANIES NO SLĪSTAKA
Baidos, ka mēs nekad neuzzināsim.
Tā.
Sasodīts, tas nav chorizo tacos.
Tie nav tik bīstami. Aukstasiņu un lēns.
- Es atkārtoju, tie nav tik bīstami. - Vai tu izbeigsi?
Lūdzu! Tu mani kaitini!
Ak, šausmas. Viņi ir visur.
Viņi ir kā zombiji. Zombiji tā uzbrūk. Barā!
- Mēs būsim pagalam. - Nekā nebija.
Es vienu no viņiem ņemšu līdzi,
ja arī viņš nosmaks man uz galvas!
Tu arī kādu gribi?
- Ko jūs darāt? - Vienu mirklīti.
Kas, pie velna, notiek?
Iekšā!
- Ak Dievs. - Pagaidi, nomierinies, Holij.
Labi.
- Pagaidi. - Jā.
Izskatās, ka mēs esam drošībā!
Neizskatās, ka viņi var tikt iekšā.
Paldies Dievam. Viens turpina lūrēt man dvēselē.
Tas ir fantastiski.
Vai mēs tā stāvēsim un smaksim
šajā šaurajā spraugā?
- Tā ir efektīva vietas izmantošana. - Te ir kā Snūpija būdā.
Tas ir zeltītais. Iedzīsim viņam galvu plecos.
Nebiedē mani.
Es esmu Eniks Altrūsietis.
Pateicoties Vindokam, es nāku tev palīgā, Rik Maršal.
- Tu mani zini? - Protams.
Meta Lauera pārraidi par tevi rādīja arī vistālākajā Visuma nostūrī.
Es esmu cietumnieks šajā zudušajā pasaulē.
Tikai tu vari palīdzēt man tikt ārā.
Visuma liktenis ir atkarīgs no tevis.
Tas ir glaimojoši, Enik,
bet man šķiet, ka tu esi izvēlējies nepareizo cilvēku. Es...
Nē, Rik Maršal.
Es tevi šeit esmu izsaucis, lai tu palīdzētu man apstādināt ļauno trakuli,
kurš jau ir iekarojis manu pasauli un tagad grib iekarot tavējo.
Viņu sauc Zarns.
Es esmu Zarns! Dariet kā es saku, citādi es jūs iznīcināšu!
Zarns ir pārņemts ar domu izmantot šo kristālu varu,
lai iekarotu Visumu.
Ja viņu neviens neapstādinās, viņš tiks klāt tavai pasaulei
un aizvedīs savu Slīstaku armiju trakumā pāri laikam un telpai.
Viņš jāapstādina.
Enik, draudziņ.
Es esmu zinātnieks. Un tu esi zinātnieks.
Es domāju, ka mēs ar tevi kopā kaut ko izdomāsim. Tagad...
- Neaiztiec kristālus! - Labi!
Apejoties nepareizi ar kristāliem,
laiks un telpa var apgriezties otrādi.
Ko tev no mums vajag?
Zarnam pietrūkst tikai viens, lai īstenotu savu nelietīgo plānu.
Ierīce, kas pastiprina tahionus un atbrīvo visu kristālu spēku.
Maršals ir uzbūvējis ierīci, kas izolē tahionu traucējumus.
- Jā, tā ir. - Protams.
Ar tahionu daļiņām, kas fokusējas pie sava īslaicīgā vektora,
- var atvērt pastāvīgu eju... - Uz
- jebkuru vietu visumā... ...jebkuru vietu visumā...
...nepārtrauktā laikā! ...nepārtrauktā laikā!
Mēs esam tik gudri!
Rik Maršal, es zināju, ka tu man varēsi palīdzēt.
Paldies.
Tu esi tik gudrs.
Es nezinu, kā tu vari paciest tos pārējos.
Es tiešām nezinu, kā.
- Atvainojiet! - Vai tev ir tas tahionu pastiprinātājs?
Es to pazaudēju pa ceļam, un nezinu, kur tas ir.
- Varbūt tas ir pazudis laikā. - Tieši otrādi.
Es jūtu, ka tas ir te tuvumā. Tas...
Dīvaini. Es nevaru precīzi noteikt tā vietu.
Tas pārvietojas.
Atstāj to mums.
Ja tas ir tur, mēs to atradīsim.
Ne tik ātri, draugs.
Mans moto ir "Nekad neuzticies cilvēkam tunikā."
Tev ir tāds moto.
- Jā. Tas nekad mani nav pievīlis. - Labi, nāc.
Enik, vai tu vari ceļot?
Nē. Mana vieta ir te pie pilona. Man jāsargā kristāli.
Ja tu gribi atgriezties mājās, šie kristāli ir izeja.
Tava ierīce ir atslēga. Tev tā jāatrod pirms Zarna.
Iedod to man un izglāb mūs visus. Izglāb Visumu!
Labi, sanāciet visi!
Aiziet! Ātri!
- Pasteidzieties. - Maršal, vai jūs to tikko uzbūvējāt?
Jā, man patīk miniatūras.
- Tas ir iespaidīgi. - Paldies.
Es redzu mēroga nepilnības, bet...
tā ir nolādēti laba.
Tā, mēs esam te.
Kā jūs redzat, tuksnesis, mežs.
Pēc kā tas izskatās?
- Tā ir ala. - Tā ir ala. Tur mēs dzīvojam.
Parasts vulkāns.
Es piesiešu Vilu pie šī gaisa balona.
Labi? Un tas būs aprīkots ar vienkāršu tahionu reflektoru,
ko es izveidoju no termālās segas un telefona lādētāja.
Es neesmu teicis, ka gribu ko tādu darīt.
Holij, mēs ar tevi sekosim Vilam,
jo viņš meklēs dīcošo skaņu, ko izdala pazudušais,
bet izskatās, ka joprojām darbojošais tahionometrs.
- Ak Dievs, tas ir tuvu. - Es par to esmu parūpējies.
Savā profesionālajā karjerā
es esmu daudz pētījis rāpuļus un plēsīgos putnus,
pie kuriem pieder dinozauri.
- Par to vēl varētu pastrīdēties. - Klusē, lūdzu.
Viņiem ir īpaša oža.
Un es esmu savācis šo
tīri ģenētiskiem pētījumiem, kad es atgriezīšos,
bet būtu gudri izmantot to tagad. Hadrozaura urīns.
- Mēs apliesim savu... - Pagaidi. Kas tas ir?
- Hadrozaura urīns. - Kā tu to dabūji?
Kamēr tu gulēji, es vācu materiālus.
Es to gribēju izmantot ģenētiskajā inženierijā,
rakstot darbu par nieru funkciju,
bet tagad tas noderēs, lai maskētos. Mēs saplūdīsim ar vidi.
- Tāpēc mēs apliesimies... - Piedod. Piedod.
- Es mēģinu izdomāt. - Ak Dievs!
Tātad tu vāci urīnu.
Nu un tad?
Tas nozīmē, ka tu stāvēji pie dinozaura krāna ar spaini.
Ja tu gribi to noformulēt tik tehniski un primitīvi, tad jā.
Kā tev tas izdevās?
- Vai tu tiešām to gribi zināt? - Jā.
Mierīgi. Tas ir līdzīgi kā ķert tauriņus.
Naktī. Kusumā. Mierā.
Un tad, švīks! Un lielais loms rokā.
Labi. Tātad mēs apliesimies ar urīnu,
un tad mūs nevarēs atšķirt no dinozauriem.
Tie ir viņi. Vajadzēja iedomāties ātrāk.
Atsvaidzinošs!
Mazliet vajag arī norīt. Lai tas iekļūst asinīs.
Nedari tā.
Kurš nākamais?
Tiešām. Nav tik traki.
Nu nezinu.
Man kož acis. Es nebiju to gaidījis.
Arī nāsīs. Nav patīkami.
Tā ir rīta porcija.
Stiprs!
Varbūt otrais malks mazinās efektu.
Uzreiz palika vēl sliktāk.
Kur ir mans lāzerstars? Nekas.
Mums droši vien būs...
Kas tas?
Varbūt mums jāiet viņam līdzi. Bet modelis ir labs.
Nedomā par manu modeli, sekojam mērkaķim.
Aizveries, Čaka!
Vai mēs vēl neesam galā?
Tev liekas smieklīgi, Čaka?
Tas ir nolādētais Batāna nāves maršs.
- Ak Dievs! - Neticami.
Tā droši vien ir galvenā ieeja šajā pasaulē.
Kā pazaudēto mantu birojs kosmosā.
Paskaties uz šīm mantām.
Izskatās pēc pasaulē lielākā lielveikala.
Jā, Vil, tas ir kā lielveikals.
Tikai trūkst pārtikas nodaļas.
Compsognathus! Paskaties, kā viņi kustas!
Kur tās visas čupakabras dodas?
Es tev pateikšu, kur.
Uz mūsu plostu. Tahionometrs ir kaut kur te tuvumā.
Uz mūsu plostu? Tas ir mans plosts! Ejiet projām!
Izbeidziet knābāt manu plostu!
Tā ir tava pārtikas nodaļa.
- Saldējums. - Ei! Ko tu dari?
Ko? Es sapiķošu un dabūšu Čakam saldējumu.
- Viņš nekad nav ēdis saldējumu. - Tātad tāpēc
tie dinozauri te staigā apkārt. Viņi zina.
- Ko viņi zina? - Ka ir ēdienreize.
- Allosaurus. Mātīte. - Jā.
Mums ir paveicies.
Šie lielie plēsoņas dzīvo tikai savā teritorijā.
Nekas viņus nevar aizvilināt projām.
- Kas par bumbām! - Ko tu zini?
Šajā situācijā čuras uz galvas nepalīdz.
Skrienam!
Ved mūs, Čaka!
Aizved savu saimnieku drošībā!
Čaka!
Čaka, nē!
Kāpēc? Čaka, tu esi riebeklis!
Izklīstiet! Es novērsīšu viņa uzmanību!
Mēģiniet skriet ar līkumiem.
Viņš nespēj ātri apjēgt virzienu!
Līkumojiet!
Pie pupiem!
Maršal, vai tev neapnīk kļūdīties?
Apnīk. Es esmu ļoti piekusis.
Kāp zirgā, Rik Maršal.
Viņi darbojas pārī.
Skaisti, bet biedējoši.
Nē!
Maršal!
Joprojām te! Ceru, ka tu filmē?
Es uzfilmēju!
Es negribu... Es negribu nomirt Hammerā!
Tas ir slaktiņš.
Klusu!
Pretīgi.
NITROGĒNS ATDZESĒTS ŠĶIDRUMS
Ieslēdz katapultu!
Ko?
Ieslēdz katapultu!
Ko?
Ieslēdz to sasodīto katapultu!
Šito!
Katapultējies!
Nē, nē! Uz to pusi!
Uz to pusi!
- Aiziet! - Nu.
- Kā var ieslēgt katapultu? - Es nezinu. Vienkārši ieslēdz.
Viens!
Divi!
Trīs!
Pagriez kloķi!
Ak Dievs.
Pagriez to sasodīto kloķi!
Mēs tūlīt avarēsim!
Turpini!
Papūlies.
- Paciņa ir klāt. - Kāda paciņa?
Tā ir dzesētāja kārba.
Sit!
Es to negaidīju.
Uzliec mūziku!
Kasiju. Bebē. Tahionometrs!
Mums izdevās! Esam glābti!
Tas ir ideāli.
Maršal!
Ko jūs darāt?
Es padodos.
Un tā ir labi.
Vai tad mēs neatgriezīsimies mājās, lai dabūtu atzinību jūsu mūža darbam?
Jūs to visu upurēsiet, lai paliktu te?
Protams, ka nē.
Palikt te ir tikai pirmais plāna punkts.
Mani interesē otrais punkts.
Jāatbrīvo vieta, lai atlaistos
un jāieliek roka biksēs.
Liekas vienkārši, bet eleganti.
Jā. Es mēģināju, man nesanāca, un ziniet, ko?
- Es atkārtoju, ka tā ir mana kārts. - Tu gribēji teikt "svārsts."
Nē, es gribēju teikt "kārts." Tas ir no plakāta ar kārtslēcēju.
Tas ir tik stulbi.
Es nespēju noticēt, ko jūs sakāt.
Jebkurš zinātnieks pie pilna prāta būtu atdevis...
Sākas otrais punkts.
Zināt, kā es pirmo reizi par jums uzzināju? Kā joku.
Pirmajā gadā Kembridžā mēs sūtījām e-pastus ar jums
un Metu Laueru un smējāmies.
YouTube smieklīgajos kadros
bija Lauers pret Maršalu,
un tad tas mērkaķis iečurāja pats sev sejā. Tādā veidā.
Bet es nesmējos, jo man tas patika.
Es redzēju cilvēku, kurš nebaidās laisties bīstamā straumē,
jo grib kaut ko uzzināt.
Es to ņēmu pie sirds, Maršal.
Es nodevos jūsu teorijām,
un par to mani izslēdza no Kembridžas.
Tu sabojāji savu nākotni manu teoriju dēļ?
Tā man visi teica.
Bet es līdz šim brīdim tam neticēju.
Vai tu esi redzējis to video ar mērkaķi?
Jā, kādas desmit reizes.
Lai slavēts internets. Nāc, Čaka. Pārrunāsim mūsu misiju.
Labi.
Kā iet?
Kas vainas, mazais?
- Problēmas ar sievietēm? - Jā.
Pastāsti man.
Lai tas paliek starp mums, bet es jau kādus sešus gadus esmu tukšā.
- Jā. - Jā.
Viņš saka, ka viņam pietrūkst savas cilts. Tā ir skaista pasaule.
Viņi ir bezrūpīgi klaidoņi un dzīvo tur, kur var atrast pārtiku.
Tāpat kā es.
Es trīs reizes pārvācos, lai būtu tuvāk krogam Ruby Tuesday.
Jā. Turpini.
Viņu sievietes apkalpo vīriešus,
izpilda visas viņu vēlēšanās.
Tas man patīk. Turpini.
Viņi ir neglīti,
bet to kompensē viņu labā daba.
Viņš saka, ka ir cilts karalis, un viņu vienu apkalpo 7000 sieviešu harēms.
Nav slikti, mazais.
Jā, viņas nes viņam visus ābolus, ko viņš var...
Jā.
Tu saprati. Es to netulkošu.
Vai tādam kā man ir vieta pie ugunskura?
Es domāju, ka jūs padevāties.
Es padevos. Es padevos padoties.
Es tur ilgi sēdēju
divatā ar savu kaunu
un šo mazo strinkšķināmo.
Tad es pārdomāju.
Es ilgi domāju, ko lai jums saku,
un sapratu, ka man nav nekā, ko teikt.
Varbūt es varētu kaut ko nodziedāt.
Varbūt nevajag.
- Tas ir viss. - Bija labi.
Atvainošanās pieņemta. Tas ir...
Paldies. Jūs esat tik augstsirdīgi.
Es to ļoti novērtēju. Man šķiet, ka jau paliek labāk.
Tas ir labi.
Es esmu piekusis.
Es jūtos vājš. Es esmu izpumpējies.
Bet te ir... Te ir beigas. Nekas īpašs, mazs arpeggio.
Man nāk miegs.
Es esmu tik piekusis. Un...
Kas notika?
Pa tevi rāpoja vabole, bet vairs nerāpo.
Labi.
Visi braši augšā.
Klausieties. Ir jauna diena.
Mums bija šķērslis.
Būtu jauki palikt šajā pasaulē un nomirt,
bet tā jaunais Maršals nedarīs. Dzirdat?
Nepavisam nē.
Šis nav Maršals ar rokām biksēs.
Viņš nenorīs divus saldējumus un visu šķiņķi,
noskatoties divas reizes "Mama's Family's Reunions."
Tā Maršala vairāk nav.
Situācija ir tāda. Eniks uz mums paļaujas. Visa pasaule uz mums paļaujas.
Ja mums ir kāda cerība atgriezties mājās,
mums jāatņem tahionometrs.
Mums stundām jārāpjas stāvās klintīs.
Ne rīt, ne vēlāk, bet tūlīt pat.
- Sapratāt? - Jā.
Saprati, Vil?
Ejam, vārguļi.
Ei!
Te nav sacensības!
Kas notiek?
Krāteris ir pilns ar pterodaktila olām.
Un tur ir tava leijerkaste.
Pāri vulkāniskajam stiklam.
Vil, turi līdzsvaru
un uzmanies no olām.
Vil! Tu tēlo.
Čaka.
Čaka!
Nāc.
Labi. Man laikam būs jāklausa
jauniešu bariņam, kas mēģina noturēties uz skatuves.
Cerams, ka es to dabūšu.
Maršal.
Uzmanieties.
Es pamodos! Es iešu.
Maršal, tu vari iet.
Palīdziet man. Pieskatiet māti, labi?
Olām nedrīkst mainīties virsmas temperatūra.
No vienas sviedru lāses var sākties šķilšanās process.
Labi.
Es dabūju.
Viņi sāk šķilties! Kāpēc?
Mūzika! Tā ir kā šūpuļdziesma.
Aizveries!
MOTELIS
Mēs braucam mājās!
Man šīs vietas pietrūks, un tas nozīmē, ka man bija taisnība.
Dzer.
Tas ir garšīgs un atspirdzinošs!
- Saldskābs kā ķīniešu ēdieni. - Jā.
Viņš saka, ka viņa ciemā tas ir svētku dzēriens.
Priekā!
Tas dod sirdij un dvēselei priecīgu vieglumu.
Nē, nē.
Piedod, tas nav "priecīgs vieglums."
Pareizāk būtu tulkot "milzīga vientulība."
Un tad tavs prāts apjuks un tava drosme tiks pārbaudīta.
Un Ēnu ragana celsies no kapa un...
Un turēs tevi savā ledainajā apskāvienā.
Tev liksies, ka tavās zarnās dur
spoku čūska.
- Tas nevar būt. - Var gan būt.
Čaka...
Nē, nē.
Viņš saka, ka tā nav spoku čūska. Tas drīzāk ir "zombija loceklis."
Varbūt tā ir narkotika.
Ja?
Saki man taisnību! Tu esi policists?
Čaka.
Tā nav atbilde, Čaka. Tas ir tavs vārds.
Nopietni, pēc likuma tev tas man jāpasaka, ja tu esi policists.
- Marko. - Polo.
Tev ir diktofons.
- Marko. - Polo.
Sveiki.
Karsta kafija!
- Es gribu ēst. Maršal! - Jā.
Iedod man kādu augli, draugs.
Jā. Tūlīt.
- Kāp augšā. - Paldies.
Čaka.
Man tev jāatvainojas.
Es esmu viesis tavā zemē.
Viesis, kas ieradās bez brīdinājuma, bez uzaicinājuma.
Un es pret tevi izturējos kā pret podu.
Es gribu laboties.
Jo es pret tevi jūtu mīlu, kas ir, es nepārspīlēju,
miljards reižu lielāka
nekā Jēzus, sists pie krusta, juta pret visiem cilvēkiem.
Tas ir kā bankā.
Priecājos, ka esat izlīguši.
Es jūs ļoti mīlu. Jūs esat lieliski.
- Es negribu braukt mājās. - Nē.
Te ir kā Sandala kūrortā.
Labi cilvēki, labs ēdiens. Labi pavadīts laiks.
Es gribu, lai šī ir mana dzīve. Man... Es gribu te palikt vienmēr.
Jā.
- Ei. - Tu esi smieklīgs, Čaka.
- Tas tik ir jautri. - Tu esi smieklīgs.
Viņa joki ir pretīgi.
- Tu esi smieklīgs. - Nopietni?
Cik man jāmaksā, lai redzētu jūsu franču skūpstu?
Nopietni?
- Pilnīgi nopietni. - Nopietni, nopietni?
Iebāz mēli mērkaķa mutē.
Ja tas paliks starp mums trijiem, es to tūlīt izdarīšu par brīvu.
Tas paliks starp mums.
Es to tūlīt izdarīšu.
Paskatīsimies. Nobučo viņu.
Vai tas paliks starp mums?
Protams. Es nevienam neteikšu. Kam lai es to saku?
- Tu viņu noskūpstīsi! - Es to izdarīšu.
- Nāc šurp. Es gribu, lai tu... - Ko?
- Ņem... Ņem...
Jūs esat riebīgi!
Es to negribu darīt!
- Es to negribu darīt. - Tas ir pretīgi!
Es pārdomāju.
Dinozaura olas!
Dinozaura kaka.
Tas ir Zarns!
Dariet kā es saku, citādi es jūs iznīcināšu!
Mēs... Mēs tikai mēģinām tikt mājās.
Eniks Altrūsietis ir aizbēdzis!
Viņš ir pārņēmis centrālo pilonu un kristālus
un grib vest savu Slīstaku armiju trakumā pāri laikam un telpai!
Ja tu to dzirdi, dari, kā es saku. Netici...
Nē! Enik! Nē!
Zarns.
Man jāiet un jābrīdina viņi, ka...
Holija!
Viņi ir paņēmuši Holiju.
Čaka! Man tev ir uzdevums. Klausies uzmanīgi.
- Es nesaprotu. - Nāc šurp.
Šausmas.
Sardze. Tipiska bara uzvedība.
Acīmredzot, tā ir patruļa.
Jā, viņi mūžīgi medī tāpat kā trani.
Izskatās, ka viņi bučosies.
Nē, nē.
- Viņš tūlīt ķersies pie tās pakaļas. - Vai tu aizvērsies?
Viņš neķersies pie pakaļas.
Viņš tiešām ķeras pie tās pakaļas.
Pašiem savs šovs.
Ak Dievs, viņi beidza.
- Sveiki. - Nedari tā! Koncentrējies.
Mēs jūs vainojam palīdzības sniegšanā Enikam Altrūsietim.
Tā ir viņa.
- Gatavojies satikt Slīstaku dievu. - Nē.
- Stāvi! - Maršal!
Nejaucies!
Ko tu pie velna dari?
Viņš mēģināja atdot Enikam tahionu ierīci.
Ja gribat Holiju, jums jārunā ar mums.
- Nē, nē, Maršal! - Jo mēs visi esam Enika draugi!
Eniks Altrūsietis ir iznīcinājis visu civilizāciju.
- Visu ko? - Par izdarīto noziegumu
viņam tika piešķirti 10000 gadi cietumā...
Viņš mums meloja.
... un lika mums vilkt tuniku, kā viņa viltības simbolu.
Es tev teicu. Tunika.
Tev jāmirst tāpat kā viņa sabiedrotajiem.
Ņem viņus ciet!
Nu.
Maršal!
Turies, Holija!
Uz tikšanos.
- Mēs to varam. Gatava? - Gatava.
Pagaidi. Kā ar mūsu... Mūsu darba attiecībām?
Es to gribēju no mūsu pirmās tikšanās reizes.
Tu gribi teikt, ka mēs to varējām darīt visu laiku?
Jā, bet es baidījos, ka tas nebūs profesionāli
vai novērsīs tavu uzmanību no darba.
Nē, tas nenovērš uzmanību.
Vai jūs jokojat? Nāciet šurp! Tiešām! Vai tagad ir īstais brīdis?
Zini, viņam... Viņam ir taisnība.
Mums jāapstādina Eniks un pašlaik viņam ir izdevīga pozīcija.
Es saprotu, ka mums patīk pārsteigumi, bet...
Jā, par to.
Ko?
Mēs nosūtījām Čaku viņam pakaļ.
Tātad, Rik Maršal.
Tā kā mēs esam te, man tagad mazliet jāmaina plāns, bet nekas.
Man ir viss, kas vajadzīgs.
Un tas viss pateicoties jums, doktor Maršal un šim te.
Beidz. Mēs esam atbruņoti.
Mans Slīstaka stends ir gatavs.
Ar kristālu varu iekarotāju armija ir mani vergi.
Pateicoties šai ierīcei,
es varu aizvest karaspēku jebkur laikā un telpā.
Bet es laikam sākšu ar Zemi.
Nē.
Mani Slīstaki ātri vairojas.
Mēs jau to pamanījām.
Tikai dažās nedēļās jūsu pasauli pārņems viņu milzīgās atvases.
Un kad es stāvēšu pie tavas civilizācijas atliekām,
tava zinātniskā teorija būs piepildījusies.
Es zinu, cik tev tas ir svarīgi.
Pataupi spēkus. Tev tie noderēs.
"Tev tie noderēs?" Ko viņš...
Maršal!
Lieliski.
Tagad skrien un novērs viņa uzmanību. Man viņš nedzenas pakaļ.
Nē. Es neskriešu.
Tās būs beigas.
- Maršal, ko tu dari? - Varbūt to, ko vienmēr esmu gribējis.
Ejiet. Tiksimies pie pilona, cerams.
- Nē, mēs bez tevis neiesim. - Ej.
Ej projām! Es tevi nemīlu.
- Ej! - Maršal!
Ej! Tu esi neglīta.
Ja tu tiešām to taisies darīt, ņem šo.
Man ir daži spēcīgi spridzekļi, kas tev var noderēt.
Vai tu joko?
Tu visu šo laiku nesi līdzi
somu ar spridzekļiem?
Mēs tos jau desmit reizes varējām izmantot.
Taisnība. Bet neviena no tām reizēm tagad vairs nav svarīga.
Klausies. Mums jāizlīgst, brāl. Es tevi nepareizi novērtēju.
Es domāju, ka tu esi stulbs vārgulis muļķīgās drēbēs, bet es kļūdījos.
- Tu esi saprotošs. - Paldies.
Es tev sekošu kaujā caur ērkšķiem jebkurā laikā.
Dzirdi? Jebkurā laikā.
Labi. Un tūlīt?
- Tūlīt? - Jā.
Godīgi sakot, negaidīju, ka tu tik ātri lūgsi palīdzību.
Tāpēc man diemžēl jāatsaka.
Bet es domāju, ka tavai personīgajai attīstībai nāks par labu
darīt to vienam.
Es tevi atbalstīšu. Labi?
Tranšejas, brāl. Tā ir mīlestība.
Labi?
Izņemot šo reizi, es vienmēr esmu tavā rīcībā.
Pēc šīs reizes vienmēr.
Tas ir tavs cilvēks, nevis es.
Tas ir fakts. Mēs viens otram nepatīkam.
Jā. Un dzīvs paliks tikai viens.
Man būs ar tevi jācīnās ar tavām paša metodēm.
Atkāpies.
Tu esi veikls, nolādēts. Jo tu esi dinozaurs.
Tu taču nestaigā ar tiem apkārt?
Tā ir sprādziena teorija, draugs.
Nolādēts, Vil!
Tas ir stulbi.
Tu esi iedzīts stūrī! Izejas nav!
Izeja ir vienmēr!
Jo ja tu ne...
Tā ir tava kārts.
- Mans Dievs! Viņš to darīs! - Dari to!
Ak Dievs!
Nē, nē.
- Es nespēju noticēt. - Šausmas.
Jā! Ak tu idiots!
Vai tu saproti, ko tu tikko apēdi?
Visu laiku izcilāko cilvēku.
Vienīgo cilvēku, kurš tevi labi zināja.
Viņam nebija taisnība par tavu smadzeņu izmēru,
bet par to jau nevajadzēja ņemt un ēst viņu nost.
Tev vajadzēja padomāt, stulbeni!
Viņš bija tava nākotne!
Viņš bija mana nākotne!
Un man tevis dēļ nekad nebūs iespējas viņam to pateikt!
Ir jau labi.
Piedod.
Labi. Tagad jātiek mājās. Mēs iesim atpakaļ
un pastāstīsim pasaulei, ko Riks Maršals šodien izdarīja.
Nāciet, lielie, zaļie stulbeņi.
Jūs man esat apriebušies un apnikuši, sīkie, lēnie kverpļi!
Vil!
Labi, mazais. Uz priekšu.
Notēmē un uzlādē!
Bums!
Gribi šo? Ēd, Čaka, ēd!
Holija!
Vil!
Kāp... Kāp un cel!
Tagad, asinskārais draugs, aizved mūs mājās.
Aiziet!
Iekod viņam tieši aizmugurē! Labi.
Labs trāpījums.
Tas ir viņš.
Augstāk! Šausmas!
Ak Dievs, es nekad neko tik labu neesmu redzējis.
Aiziet, draugs.
Vēl labāk būtu, ja viņš slīdētu lejā pa Īgņas asti
kā Freds Flinstons, kad...
Ak Dievs, dzīve ir ko vērta.
Nomierinies. Man kut.
Maršal!
- Kas notika? - Mēs domājām, ka tu esi beigts!
Beigts? Nē. Tas bija tikai neliels starpgadījums.
Labi, ejam mājās.
Nē, pagaidi. Tas ir neprāts. Mēs redzējām, ka Īgņa tevi norija.
- Vai viņš tevi izspļāva ārā? - Nu...
Nē, tas nav iespējams. Tiranozauram nebija rīstīšanās refleksa.
Tagad tas nav svarīgi.
- Man viss ir labi un viss. - Tā ir mīkla.
Es par to negribu runāt, skaidrs?
Nu tad iedegsim sveci.
Nu, Maršal, kā tu tiki ārā?
Es vēlāk pastāstīšu! Katram atsevišķi.
Es paskaidrošu.
Jēziņ. Tas taču ir bērnišķīgi!
Ak Dievs!
Jā, viņš mani izkakāja!
Un tagad jūs esat draugi?
Kamēr es meklēju ceļu ārā caur viņa zarnām, es nezinu, es...
Es laikam atbrīvoju viņu no kaut kā iesprūduša.
Un tagad viņš ir daudz labākā noskaņojumā.
Vai mēs tagad varam iet? Es tiešām gribu mājās.
Tevi izkakāja dinozaurs. Tas tik ir forši.
Īgņa, klausies.
Kad tu par to stāsti, un es zinu, ka tu stāstīsi,
lūdzu izsakies saudzīgi. Labi?
Labi, vecais, salīgsim mieru.
Nepūlies. Ar tavu rudimentāro roku tas nav viegli.
Ejam. Uz brīvību.
Paldies, doktor Maršal.
Un tagad durvis atveras.
Enik!
Viss ir beidzies. Jūs nekur neiesiet.
Domājat, ka spējat mani izaicināt?
Es esmu cīnījies ar Purduju.
DŽ.V.
Cīnies, cīnies!
Čaka! Nikaragvas bieds!
Maršal! Es nāku palīgā!
Netrāpīts!
Ko tu esi izdarījis?
Durvis. Tās aizveras uz visiem laikiem!
Tās ir knapi vaļā. Ejam!
Vai nu mājas vai biedrs, doktor Maršal.
Nē. Otrādi!
Ej! Tas dzeltenais kretīns ir iesprostots.
Es palikšu.
- Ko? - Ko?
Jā. Es runāju ar savu draugu Čaku. Viņš saka, ka tā pasaule ir diezgan laba.
Padomā. Manas mājas nekad nebija reālā pasaule.
Es nekad tajā neiederējos. Tas man varētu būt jauns sākums.
Es varētu iegūt jaunus draugus. Es varētu būt kaut kas, uzvarētājs.
Tagad es tevi apbrīnoju.
Man šķiet, ka daudzi cilvēki dzīvē
meklē to, ko es te esmu atradis.
Bet viņi nekad to neatrod.
Vai vēl sliktāk - atrod, bet tad palaiž vaļā.
Man no tā ir ļoti bail.
Tu nebūtu cilvēks, ja tev nebūtu bail.
Maršal! Lūdzu.
Tu nevari mani te tā atstāt kopā ar viņu!
Lūdzu tev žēlastību kā viens zinātnieks otram.
Zinātne nepazīst žēlastību un es arī nē.
- Labi teikts. - Paldies.
Ejam, Holija.
- Gatava? - Gatava.
Čaka? Teorētiski es joprojām esmu tavs saimnieks!
Maršal!
Holija!
Mums izdevās!
- Paldies. - Paldies.
Tikai gribēju teikt, ka tu esi izaugusi par skaistu sievieti.
Ak, nē...
Ei!
Kur ir Vils?
Viņš tagad ir labākā vietā.
- Tu viņu nogalināji? - Nē.
Nē, viņš devās uz dīvainu pasauli,
uz dinozauru, mērkaķcilvēku, ķirzakcilvēku pasauli,
uz caurumu telpā un laikā, uz virtuālu zudušo pasauli.
Lai cik tas būtu neticami, Vils izvēlējās palikt.
Labi. Forši.
Vai tu redzēji, kā tie Slīstaki sadeva Enikam?
Nebiju redzējis, ka viņi kustas tik ātri.
Pilnīga taisnība. Tunika.
Lec augšā. Es tevi turu.
Tu esi neticami smaga.
Ak Dievs.
Čaka! Mans Dievs! Mēs esam karaļi!
Jā.
Vai tādas izskatās jūsu sievietes?
Lec lejā. Nemuļķojies.
Mierīgi! Stāvi.
Es tikšu galā.
Kā iet? Es esmu Vils. Čaka labākais draugs.
Es jūs aizsargāšu,
sniegšu jums pajumti un visu citu, ko vien vēlēsieties.
Kā iet? Jā, tie ir džinsi.
Džinsi, jā. Paskatieties!
Tu arī esi atgriezies. Tā noteikti bija laba izvēle.
Raidījums Šodiena ar Metu Laueru.
Ir pagājis laiks, kopš šis cilvēks pie mums viesojās,
bet, ņemot vērā pagājušā gada ievērojamos notikumus,
man nav jūs ar viņu jāiepazīstina.
Dr. RIKS MARŠALS SLAVENAIS CEĻOTĀJS LAIKĀ
Viņš ir atgriezies ar jaunu grāmatu un pārsteidzošu pierādījumu,
ka - jūs uzminējāt - laiks sagriežas.
- Smēķēt ir atļauts. Es palūdzu. - Tā ir laba ziņa.
Jums šis ir bijis nozīmīgs gads.
Tas bija zvaigžņu gads, Met.
Un es jums atvedu dinozaura olu, kuru mana mīļotā partnere
Holija Kantrela bija tik laba un atgādāja šurp.
Es ļoti priecājos
- par savu jauno albumu. - Tā ir grāmata.
Tā sešpadsmit nedēļas bija New York Times bestselleru sarakstā.
Parunāsim par jūsu atklājumu, doktor, jo...
Tas ir jums. Ar manu autogrāfu.
Jums jānolasa nosaukums un autors.
Es to nedarīšu.
- Pasakiet. - Nē.
- Pasakiet nosaukumu. - Labi.
Autors Riks Maršals, Mets Lauers var iet dirst.
Biju ļoti pārsteigts, ka jūsu advokāts tam piekrita.
Es prasīju, "Vai esat pārliecināts, ka tas būs labi?"
Viņš teica, "Jā, protams."
- Maita. Tu... - Garausis!
Esam beiguši.
Ja kāds redz Metu, pasakiet, ka viņš aizmirsa savu olu!