Subtitri: Līga Kiršteine PRE1
Filma tikusi uzņemta Adēlijas Zemē (Terre Adélie) ar Francijas aizjūras teritoriju atļauju.
Pasaulē ir dažas vietas, kurām piekļūt ir grūtāk.
Bet nav neviena teritorija, kurā ir grūtāk dzīvot.
Šeit, zemeslodes dienvidu polā, vidējā gaisa temperatūra ir -50°C grādi...
...kad laiks ir saulains.
Taču vienmēr tas nav šādi bijis.
Antarktīda kādreiz bija tropiska vieta...
...kas klāta blīviem, dzīvības pilniem mežu masīviem.
Bet tad kontinents sāka novirzīties uz dienvidiem, un, kad tas beidzot pārtrauca virzīties...
...blīvie meži tika aizstāti ar jaunu zemes segumu...
...ledu.
Kas attiecas uz kādreizējiem iedzīvotājiem,...
...tie visi sen izmira vai pārvācās uz dzīvi citur.
Lielākoties visi.
Leģenda stāsta, ka viena cilts šeit palika.
Iespējams, ka viņi domāja, ka izmaiņas laikapstākļos būs īslaicīgas.
Vai... viņi vienkārši bija stūrgalvīgi.
Bet, lai kādi arī būtu viņu iemesli, šīs nelokāmās dvēseles atteicās doties prom.
Miljoniem gadu viņi ir veidojuši savas mājas
...tumšākajā...
...sausākajā...
...vējainākajā...
...un aukstākajā Zemes kontinentā.
Un viņi to ir darījuši praktiski vieni.
Tādēļ daļēji šis ir stāsts par izdzīvošanu. Stāsts par dzīvības uzvaru pār nāvi.
Bet patiesībā tas ir kas vairāk.
Šis ir stāsts par mīlestību.
PINGVĪNU GĀJIENS
Kā lielākā daļa mīlas stāstu, arī šis sākas ar absolūti muļķīgu rīcību.
Imperatorpingvīns patiesībā ir putns...
...kaut arī savas mājas veido jūrā.
Tādēļ, ja Tu brīnies, ko viņš dara šeit uz ledus... tā ir daļa no mūsu stāsta.
Katru gadu aptuveni vienā un tajā pašā laikā
viņš pametīs savu komfortablo okeāna māju un uzsāks neticamu ceļojumu.
Viņš veiks garu distanci.
Un lai arī viņš ir putns, viņš nelidos.
Un lai arī viņš dzīvo jūrā, viņš nepeldēs.
Lielākoties viņš ies.
Bet viņš neies viens.
Ir marts. Vasara ir beigusies.
Un atkal tuvojas kārtējā garā polārā ziema.
Trīs mēnešus putni barojušies okeāna ūdeņos.
Tagad, kad viņu vēderi ir pilni, laiks atrast partneri.
Viņu kopošanās vieta var atrasties līdz pat 112 km attālumā.
Lai tur nokļūtu, viņi neapstājoties ies diennaktīm.
Dažreiz nedēļu.
Tas ir garš, bīstams un šķietami neiespējams ceļojums.
Un daži no viņiem tajā neizdzīvos.
Lai vai kā, kad pēdējais pingvīns būs nokļuvis uz ledus, viņu garais gājiens sāksies...
...gluži tāpat, kā tas bijis tūkstošiem gadu.
Galamērķis vienmēr ir viens un tas pats.
Lai gan ceļš, pa kuru tur nokļūt, ir mainīgs.
Ledus, pa kuru putni iet, nekad nebeigs pārvietoties un mainīties.
Katru gadu jauni šķēršļi parādīsies, lai tos aizkavētu.
Mēs neesam īsti pārliecināti, kā viņi atrod ceļu.
Varbūt viņiem palīdzēja saule. Vai zvaigznes.
Vai arī, iespējams, ka veicot šo ceļu tūkstošiem paaudzēs, viņiem virzienu rāda kāds iekšējs neredzams kompass.
Viņi nekad nepaliek samulsuši ilgu laiku.
Galu galā viens no viņiem sapratīs, kurp doties, un ceļojums turpinās.
Kad viņi nogurs no staigāšanas, viņi atpūtinās kājas. Kāju vietā pingvīni izmantos vēderus.
Viņu parāde parasti ir gracioza.
Bet ne vienmēr.
Katru dienu temperatūra krītās nedaudz zemāk.
Un saule norietēs agrāk.
Gandrīz ar katru stundu laikapstākļi kļūst ievērojami skarbāki.
Ap šo laiku līdzīgas pingvīnu grupas tuvojas no visiem virzieniem.
Un beidzot, bieži vien vienā un tajā pašā dienā...
...pat gandrīz vienā un tajā pašā laikā...
...pingvīni ieradīsies vietā, kur ikviens no viņiem ir dzimis.
Šeit, relatīvā drošībā, viņi koposies.
Viņi pašlaik atrodas tālu no ūdens krastiem, kur tos apdraud lielākā daļa plēsēju.
Un milzīgas ledus sienas nodrošinās nelielu aizsardzību no skarbākajiem vējiem.
Bet patiesais iemesls, kādēļ viņi ir izvēlējušies šo vietu...
...meklējams zem viņu kājām.
Ledus šeit ir biezāks.
Tas tāds paliks līdz vasarai...
...novēršot mazuļu iespējamību negaidīti izkrist tam cauri...
...ledainajā okeānā.
Un, tātad, ierodoties šeit...
...viņi sāk īstenot sava ceļojuma mērķi:
Partnera atrašanu.
Mēs īsti nezinām, kādas īpašības viņi meklē partnerī.
Mēs tikai zinām, ka viņi tik tiešām meklē.
Mēs arī zinām, kad viņi ir atraduši to, ko meklējuši.
Imperatorpingvīni ir monogāmi. It kā.
Viņi kopojas tikai ar vienu partneri gadā.
Tas nozīmē, ka katrā jaunā sezonā viņiem vairs nav nekādu pienākumu pret iepriekšējiem partneriem.
Tā kā tēviņu šeit ir mazāk kā mātīšu...
...saķeršanās starp dāmām ir nenovēršamas.
"Aizsists" tēviņš tūlītēji kļūst nepieejams tēviņš.
Līdz ar to dažkārt mātīte mēģinās iztraucēt tēviņa mēģinājumus pievērst uzmanību citai.
Izskatās, ka vīri neiebilst.
Viņi tikai gaida līdz sadursmes beigām un izmanto iespēju sabužināt spalvas.
Pingvīni tik tiešām nav pārāk atšķirīgi no mums.
Viņi sabožās.
Viņi auro.
Viņi cienīgi soļo.
Un dažreiz viņi ielaidīsies kādā no cīņu sporta veidiem.
Dažu nedēļu laikā, vienā vai citā veidā...
...lielākā daļa dzīvnieku ir atraduši, ko meklējuši.
Nākamos astoņus mēnešus...
...šie divi nodosies senlaicīgam un sarežģītam romānam.
Viņi piedzīvos maigumu.
Viņi piedzīvos šķiršanos.
Viņi piedzīvos atkalredzēšanos.
Un, ja viņu sadarbība būs veiksmīga, tiks radīta jauna dzīvība.
Pagaidām viņi gaida...
...viņi gaida olu un nežēlīgo ziemu...
...kas darīs visu, kas tās spēkos, lai iznīcinātu olu.
Iestājoties maijam, dienasgaisma būs praktiski pazudusi no debesīm...
...un temperatūra turpina kristies.
Un tiem, kuri savu gājienu uzsākuši pārāk vēlu...
...vai kuri vājuma vai izsalkuma dēļ aizkavējušies...
...cerība izdzīvot tagad ir pavisam niecīga.
Vientuļajam pingvīnam nav nekādu cerību pārdzīvot ziemas aukstumu.
Viņš vienkārši izzudīs...
...izgaisīs viņam apkārt esošajā sniega baltumā.
Ziemai tuvojoties...
...cilts vienīgais veids kā cīnīties ar stindzinošo aukstumu...
...ir pati grupa.
Varētu sacīt, ka viņi kopējiem spēkiem veido jaunu organismu.
Dzīvnieku bars veido vienotu kustīgu masu...
...kas radīta vienam vienīgam mērķim - siltuma saglabāšanai.
Ziemas pirmā vētra ir atnākusi.
Dažu nedēļu laikā dienasgaisma izzūd pavisam.
Prakstiski nebeidzamajā naktī mēness nāk un iet.
Un beidzot, kādā agra jūnija dienā...
...mēs atceramies, kādēļ viņi šeit ieradās.
Tiklīdz parādās ola, tā tiek nekavējoties paslēpta no aukstuma.
Mazā, čaumalā pukstošā sirsniņa nevar izdzīvot...
...ilgāk kā īsu brīdi stindzinošajā aukstumā.
Sākot ar šo brīdi, pārim ir tikai viens mērķis:
Nosargāt dzīvību olā.
Izsalkušajai mātei nekavējoties jāatgriežas jūrā, lai tā varētu paēst.
Bet pirms viņa dodas ceļā, viņai jāuztic ola tās tēvam.
Daži, jauni pāri, iespējams, ir pārāk impuslīvi vai steidzīgi.
Un dažu momentu laikā viņu mīlas stāsts ir beidzies.
Viņi var tikai noskatīties...
...kā ledus piesavinās viņu olu...
...un dzīvību tajā.
Šī pāra sadarbība tagad ir beigusies.
Ilgais gājiens zaudējis jēgu.
Bez iemesla palikt...
...viņi dosies atpakaļ uz jūru.
Citi pāri arī ir pazaudējuši savu olu.
Taču, kas attiecas uz citiem...
...viņu sadarbība tagad mainīsies.
Ar nebeidzamu pacietību...
...pāris atkārto soļus, kas būs nepieciešami olas nodošanai...
...no mātes tēvam.
Ja nepieciešams, viņi praktizē šo lempīgo baletu dučiem reižu.
Un tad, ar lielu piesardzību...
...viņi to nodejos.
Un tagad sākas viena no dabas neticamākajām...
...un mīļākajām lomu maiņām.
Pingvīnu tēviņš būs tas, kurš rūpēsies par pāra vienīgo olu.
Kamēr māte barojas un uzkrāj barību, lai to nogādātu atpakaļ jaundzimušajam...
...tēvs ir tas, kurš aizsargās olu no nežēlīgajiem vējiem un aukstuma.
Viņš izveidos olai ligzdu uz saviem nagiem...
...saglabājot to drošībā un siltumā zem sava vēdera krokas.
Un viņš to darīs ilgāk kā divus mēnešus.
Atdodot olu...
...pārgurušajai mātītei ir jādodas prom nekavējoties.
Viņai ir jāēd ātri, citādāk viņa nomirs.
Ziemai turpinoties...
...tēvs tiks smagi izaicināts.
Arī māte tiks izaicināta.
Viņas atgriešanās jūrā ir ievērojami sarežģītāka...
...kā ierašanās kopošanās vietā.
Tagad ir aukstāks.
Un viņa būs zaudējusi gandrīz trešdaļu sava ķermeņa masas, dējot olu.
Viņa burtiski ir badā.
Protams, tēvi arī ir gandrīz badā.
Bet viņiem maltīte pašlaik nav sasniedzama.
Līdz brīdim, kamēr viņu pienākums rūpēties par olu būs beidzies...
...pingvīnu tēvi bez jebkāda veida ēdiena būs izdzīvojuši...
...ilgāk kā 125 dienas.
Un viņi būs pārdzīvojuši vienu no visnežēlīgākajām...
...un nāvējošākajām ziemām uz Zemes.
Viss mazuļa dēļ.
Kamēr tēvi iekārtojas uz ilgo palikšanu...
...sākas ziemas otrā vētra.
Temperatūra tagad ir - 62°C.
Tas ir neņemot vērā vēju...
...kas var sasniegt 160 km/h ātrumu.
Lai arī citos gadalaikos tēviņi var būt agresīvi...
...šajā periodā viņi ir pavisam pakļāvīgi.
Vienota un saliedēta komanda...
...viņi stājas pretī vētrai, apvienojot tūktošiem ķermeņu vienotā veselumā.
Viņi mainīsies vietām...
...katram no viņiem būs iespēja pavadīt kādu laiku tuvu bara centram...
...kur ir siltāk.
Kustoties uz priekšu...
...tēvi balansēs uzticētās olas kā virvju dejotāji.
Pārgurušās mātes ir veikušas 112 km.
Viņas ir atgriezušās vietā, kur uzsāka savu gājienu pirms trim mēnešiem.
Bet viņas neatrodas ne tuvu ūdenim.
Jauns ledus slānis ir izveidojies gar krastu...
...piespiežot viņas doties vēl pāris jūdžu līdz jūras krasta sasniegšanai.
Barība patiesībā ir tikai dažu centimetru attālumā zem viņām.
Bet viņām nav cerību pie tās piekļūt šajā vietā.
Lai izdzīvotu, viņām jāsasniedz jaunais krasts...
...vai jāatrod cita piekļuves vieta.
Dažreiz šie meklējumi ilgs dienām.
Dabiski, pingvīnu mātes pēc garā ceļa ir noilgojušās pēc ūdens.
Dažreiz pārāk noilgojušās.
Viņas var aizturēt elpu ilgāk kā 15 minūtes...
...un ienirt 515 metru dziļumā...
...pietuvojoties jūras dibenam, lai barotos ar zivīm, sīkiem jūras vēzīšiem un kalmāriem.
Viņas slīdēs gar ledu, kas izveidojies virs okeāna virsmas...
...meklājot jebkāda veida zivis, kas tur varētu mājot.
Kamēr mātes beidzot piepilda savus tukšos vēderus...
...tēvi cīnās par savām dzīvībām virszemē...
...mēģinot saglabāt olas drošībā un siltumā...
Vējš laiku pa laikam atnesīs sniegu, kas remdēs tēvu slāpes.
Tagad viņi bez barības ir dzīvojuši vairāk kā trīs mēnešus.
Katra diena viņus pietuvina spēku izsīkumam un badam.
Galu galā daži, visbiežāk gados vecākie...
...vienkārši aizmigs...
...un pazudīs.
Tagad tumšs ir gandrīz visu laiku.
Un pats lielākais sniegputenis ir ceļā.
Tēvi tagad piepūlas vēl vairāk...
...saglabāt savus ķermeņus cieši kopā un pretoties ziemas skarbumam.
Virs viņiem dejo dienvidblāzma.
Pašlaik ir praktiski tikai nakts.
Izsalkušās mātes nav vienīgās, kuras ir sajūsminātas, atgriežoties jūrā.
Plēsēji, kuri viņas apdraud, diemžēl, arī ir priecīgi viņas ieraugot.
Ar vienu kampienu...
...leopardronis patiesībā atņem divas dzīvības.
Sagūstītās mātes...
...un vēl nedzimušā mazuļa, kurš nekad netiks pabarots.
Jūlijam iestājoties, mātītes zin, ka ir pienācis laiks atgriezties savā ligzdā.
Un tā, trešo reizi šajā gadā, mātes veic garo ceļu.
tikai tagad...
...viņas iet tumsā.
Nežēlīgā un stindzinošā nakts uzkavējas...
...šķietami bezgalīgi ilgi.
līdz beidzot...
...tumsa lēnām sāk atkāpties.
Pēc daudziem mēnešiem, gaisma beidzot atgriežas Dienvidpolā ar īpašu iemeslu.
Bet tikai īslaicīgi.
Un tomēr...
...pietiekami.
Viņu uzvara pār ziemu ir sākusies.
Viņu pūles nav bijušas veltīgas.
Lai arī gaisma atgriežas...
...ziema vēl ilgi nebūs beigusies.
Briesmīgākais, patiesībā, ir vēl priekšā.
Neskatoties uz aukstumu vai izsalkumu...
...tēviem ir jāturpina kustēties.
Ja viņi to nedarīs, viņi mirs.
Bet tad...
Katru dienu arvien vairāk olas izšķilsies.
Taču šis mazulis ir izsalcis.
Viņam nepieciešama barība, kas atrodas viņa mātes vēderā.
Taču viņa tēvs arī ir izsalcis.
Viņš nav ēdis jau gandrīz četrus mēnešus.
Ja viņa partnere neierodas drīz, viņš būs spiests pamest savu bērnu...
...un atgriezties jūrā barības meklējumos.
Viņam nebūs citas izvēles.
Taču ir viens "slepens ierocis" jaundzimušā izsalkuma remdēšanai.
Tēvs atklepo pienīgu šķidrumu.
Neskatoties uz viņa paša izsalkumu, šī niecīgā maltīte tika glabāta...
...nelielā krokā, kas atrodas viņa rīklē...
...tieši šim brīdim.
Šīs mazā uzkoda sniegs iespēju mazulim izdzīvot vienu, varbūt divas dienas.
Cerams, ka pietiekami ilgi, līdz atgriezīsies māte.
Dažiem mazuļiem jau ir par vēlu.
Mātes kāpina savu gaitu...
...it kā sajusdamas steidzamību.
Viņas šļūc uz priekšu cik ātri vien iespējams...
...ar saviem pārpilnajiem vēderiem veicot vēl vienu pēdējo jūdzi.
Un tad, beidzot, viņas ir atgriezušās.
Lai milzīgajā barā atrastu viens otru...
...pingvīniem jāpaļaujās uz dzirdi nevis redzi.
Staigājot pa apli, atgriezušās mātes skaļi taurē...
...un gaida, kad viņu partneri tām atbildēs.
Skaņa ir apdullinoša.
Bet, neskatoties uz to, ikviena no viņām sadzirdēs sava partnera dziesmu.
Partneri ir atraduši viens otru.
Māte ierauga savu mazuli pirmo reizi.
Un beidzot...
...ģimene ir kopā.
Un gluži tāpat kā viņi darīja ar savu olu...
...vecāki tagad ātri nodod jaundzimušo no viena otram.
Tagad ir mātes kārta aizsargāt savu mazuli no stindzinošā aukstuma.
Tēvs un viņa mazulis dzied viens otram...
...lai pārliecinātos, ka zin viens otra balsi.
Šis ir vienīgais veids kā viņi varēs viens otru atrast, kad tēvs atgriezīsies.
Mazulim izbaudot pirmo īsto maltīti...
...tēvs gatavojas saiknes saraušanai ar savu mazuli.
Tas nav viegli izdarāms.
Tēvi bez barības ir dzīvojuši vairāk kā četrus mēnešus.
Viņi ir zaudējuši līdz pat pusei sava ķermeņa svara.
Bet vēl viņiem ir jāiet...
...vairāk kā 112 km liels attālums.
Šis ceļojuma etaps var būt iemesls, kādēļ tēviņu kopumā ir mazāk kā mātīšu.
Katru gadu daži no šiem jaunajiem tēviem nebūs spējīgi atgriezties jūrā.
Gluži kā saule, pingvīnu mazuļi aug spēcīgāki ar katru dienu.
Bet viņi vēl nav gatavi pamest savas mātes.
Kad būs pienācis īstais brīdis, mazuļi, pēc tūkstošiem soļu veikšanas tupot uz mātes pleznām...
...kā bērni, kas mācās dejot stāvot uz mātes kurpēm,...
...putnēni spers savus pirmos soļus vienatnē.
Vējiem atgriežoties...
...temperatūra krītās.
Šogad ziema ir ļoti skarba.
Šī ir jauno mazuļu pirmā vētra...
...un daudzi tajā neizdzīvos.
Kad vēji pieklust...
...sākas pazudušo mazuļu meklējumi.
Daži saglabājuši siltumu, turoties cieši blakus viens otram.
citiem nav tā paveicies.
Zaudējums ir neizturams.
Katru gadu kāda sērojoša māte reaģēs uz agoniju...
...neiedomājamā veidā.
Zaudējot savu pašas mazuli...
...viņa mēģinās nozagt citas.
Bet bars to neatļaus.
Nonākot atpakaļ savas mātes aizsardzībā, mazulis vairs nekāro pamest šo vietu.
Neskatoties tikai uz dažu dienu ilgo pazīšanos...
...saikne starp māti un bērnu ir pārsteidzoši spēcīga.
Nākamajās pāris nedēļās...
...tā kļūs tikai spēcīgāka.
Ziemas vara lēnām vājinās...
...un mazuļi sāk skriet savā vaļā.
Dažiem nepieciešams neliels pamudinājums.
Bet galu galā...
...katrs atrod savu ceļu.
Ziema var būt beigusies...
...bet draudi paliek.
Pašlaik ir augusta otrā puse.
Un laiks, kad mātēm jāatgriežas pēc barības vēlreiz.
Dažam ...
...šī rīcība nav pieņemama.
Taču tā ir neapspriežama.
Tā kā mazuļi ir pietiekami veci...
...viņi pirmo reizi ir atstāti vieni paši.
Pavasarim iestājoties...
...ledus okeāna krastā sāk kust...
...samazinot distanci starp jūru un kopošanās vietu.
Nav ilgi jāgaida līdz tēvi atgriezīsies...
...ar barības pilniem vēderiem.
Mazuļi nekavējoties sapulcēsies, lai viņus satiktu...
...un dziedās savas dziesmas.
Atgriezušies tēvi riņķos ap sajūsminātajiem jaundzimušajiem un klausīsies...
...līdz viņš sadzirdēs sava mazuļa saucienu.
Daži nekad neatradīs savu mazuli.
Jaundzimušais būs miris...
...no aukstuma vai izsalkuma...
...vai kāda plēsēja uzbrukuma.
Bet tiem, kuri atrod savus putnēnus...
...atkalredzēšanās ir priecīga.
Un ļoti drīz jaunā putnēna vēders atkal būs pilns.
Nākamos dažus mēnešus vecāki savus pienākumus pildīs uz maiņām...
...dodoties uz jūru pēc barības turp un atpakaļ.
Un laiku pa laikam...
...jaunā ģimene var kādu laiku pavadīt kopā.
Līdz ar septembri ledus ir sācis plaisāt un palikt plānāks.
Jūra ir pietuvinājusies, sniedzot iespēju vecākiem biežāk doties turp un atpakaļ.
Mazuļa jaunā spalvu kārta tagad ir bieza un kupla...
...pietiekami bieza, lai tie varētu paši sevi aizsargāt.
Un, iestājoties novembrim, okeāns ir dažu simtu metru attālumā...
...no kopošanās vietas.
Ledum kūstot...
...jaunizveidotā ģimene gatavojas šķirties.
Pāri, kas iepriekšējos deviņus menēšus, bija vienoti...
...savā senajā "nākšanas un iešanas" rituālā...
...tagad viens otru pametīs pēdējo reizi.
Un cilts jaunākajiem biedriem noskatoties...
...pingvīni beidzot atgriežas savās mājās.
Nākamos trīs mēnešus...
...viņi izbaudīs savas īsās vasaras siltos un barības bagātos ūdeņus.
Viņi barosies...
...un viņi spēlēsies.
Un visdrīzāk...
...viņu mazuļi vairs viņus nekad neredzēs.
Mazuļi šeit paliks vieni un neuzraudzīti vēl dažas nedēļas...
...augot spēcīgāki.
Ledus turpina kust...
...atdodot aizlienēto ūdeni jūrai.
Un aicinot arī jaunos pingvīnus...
...okeānā.
Ir atnācis decembris...
...un viņi ir gatavi pamest dzimto vietu.
Un, lai gan viņi nekad nav iepazinuši okeānu...
...vai tam pieskārušies...
...viņi, tāpat kā viņu vecāki...
...ir cēlušies no jūras.
Un tā, vienu dienu...
...viņi ienirs ūdenī...
...un pirmo reizi dosies uz savām mājām.
Četrus gadus mazuļi dzīvos jūrā.
Bet, saules gaismai sākot pazust piektā gada beigās...
...un siltajām dienām paliekot aukstākām...
...viņi arī kāps ārā no ūdens.
Un viņi soļos...
...gluži kā viņi to ir darījuši gadsimtiem ilgi...
...kopš imperatorpingvīni nolēmuši šeit palikt...
...dzīvot un mīlēt...
...Zemes skarbākajā vietā.