Ja nu es noliktu viņu tavā priekšā?
Cilvēku, kas sabojāja tavu dzīvi?
Ja es tev garantētu, ka tev par to nekas nebūs,
tu viņu nogalinātu?
"Nekad nedari vakar to, ko var izdarīt rīt." "Ja tev, galu galā, izdodas, nekad nemēģini vēlreiz."
Blekmūra Krusts.
Ja nemaldos, šis jums ir otrais.
Apsveicu.
Jūs esat kalpojis godam.
Tas arī viss?
Pavēle no valdes būs klāt pavisam drīz.
Pēdējais uzdevums?
Jā.
Kas ar spridzinātāju?
Tā vairs nav jūsu problēma.
Man nav jums jāatgādina,
par jūsu pēdējas misijas kritiskumu.
Lūdzu, atpūtieties.
Katrs aizdomās turamais mūs apmāca.
Māca mums labāk darīt to, ko darām.
Tāpat, kā šis nenotveramais sociopāts.
Viņš ir efektīvs.
Labi izvēlas laiku.
Prese viņu nosaukusi par Kluso Spridzinātāju.
Šoreiz viņu apturējām.
Bet šis bija tikai neliels uzbrukums.
Plāns ir grandiozs.
1975. gada marts
Viņš atkal maina dienu.
Eksplozija nolīdzinās desmit Ņujorkas kvartālus,
atstās vairāk kā 11000 līķu.
Viss, ko esam darījuši, lai viņu apturētu, ir bijis velti.
Bet, šoreiz es biju tuvu.
Tikai vēl viens mēģinājums.
Pieaudzēšana ir veiksmīga.
Rekonstruktīvie transplanti darbojas normāli.
Bet, jūs saprotat,
ka izskatīsieties savādāk, kā atceraties.
Acis sadzīs.
Drīz atlabsiet, lai varētu veikt šo, pēdējo, uzdevumu.
Un pēc tam mani atlaidīs.
Ne tikai fiziskās traumas ir pie vainas.
Jums ir vairāk darba stundu,
kā jebkuram citam aģentam manā uzraudzībā.
Risks ir reāls.
Rētas ir sākušas dzīt labi.
"Psiholoģiskais Novērtējums" "Psihoze agrīnā stadijā" "Garastāvokļa svārstības"
Balss saišu bojājumi ir samazinājušies,
bet tās neataugs tieši kā bijušas.
Tad no manas dziedātāja karjeras nekas nesanāks.
Paies kāds laiks, kamēr pie šī pieradīsiet.
Esmu tik ļoti mainījies,
ka šaubos, vai mana māte mani pazītu.
Šodien, beidzot, pienāca pavēle.
Domāju,
tas bija nenovēršami.
Kad tu šo klausīsies, būs pagājuši septiņi gadi.
Mūsu pirmais uzdevums
ir tikpat svarīgs, ka pēdējais.
Katrs no tiem pietuvina mūs galamērķim.
Ser, lūdzu, paceliet labo roku.
Vai zvērat pakļauties likumiem un noteikumiem,
- saskaņā ar L.B.K. kodu 7286? - Zvēru.
Vai piekrītat, ka jebkura nepakļaušanās pavēlēm,
tiks izskatīta tribunālā? Un, ja jūs atzīs par vainīgu,
sekos nāve no letālas injekcijas.
Piekrītu.
Pateicos, ser.
Paldies.
Laiks. Tas panāk mūs visus.
Pat tos, kas strādā ar mums.
Liekas, var teikt, ka mums ir talants.
Ak, Jēziņ, izklausās stulbi, kad to pasaka skaļi.
Labi.
Mēģināšu izteikties savādāk.
Domāju, ka var teikt,
ka esam dzimuši šim darbam.
"Predestinācija" (a.k.a. "Laika Patruļa")
Ei, paskaties uz to kropli.
Saņem, Derek.
Ko vēlēsieties?
"Veco Apakšveļu".
"Vecā Apakšveļa". Tīru?
Atstājiet pudeli.
Pēc izskata spriežot, jūs, noteikti, nesvinat.
Pēc mana izskata?
Un kā es izskatos?
Vienkārši uzturu sarunu. Jēziņ!
Gar zemi!
Ei, vecīt, vēl divus!
Čeizeru, ja?
Esi jauniņais?
Jā, strādāju te pāris nedēļas.
Ja? Un kā strādājas?
Ir diezgan mierīgi.
Ļaudis turas pa mājām.
Baisā Klusā Spridzinātāja dēļ?
Laikam gan.
Man patīk.
It kā slēpšanās varētu ko līdzēt.
Tevi nebiedē?
Raustīšanās par katru izdzimteni nez no kurienes, neko nemainīs.
Tas tiesa.
Neesmu tevi te manījis.
Vai bieži ienāc?
Kas ar tevi, pediņš esi, vai?
Kas ir ar tevi?
Ei!
Es pajokoju, vecīt. Jēziņ!
Ja? Zini, tas nebija smieklīgi.
Nu tad pasaki man ko labāku.
- Ko, joku? - Jā, uz priekšu!
Nu, vienu par brīvu. Aiziet!
Nē, nē, es nevienu nezinu.
Tu strādā bārā, Dieviņ Tētīt! Tev, taču, ir jāzin kāds joks.
Nē, esmu draņķīgs jokotājs. Nekad nevaru tos atcerēties.
Nevienu joku?
Nu labi, vienu zinu.
Bet tas nav smieklīgs.
Esmu pati uzmanība.
Nu labi, tātad, džeks ieiet bārā, ja?
- Jēziņ, vecīt! - Es pajokoju. Nē, nē, labi.
Zinu vienu labāku. Zinu vienu labāku.
Kas bija pirmais - vista vai ola?
Gailis.
Ā, bļin, redzi? Man nesanāk.
Tas bija tavs labākais?
- Nu, jā... - Nemaz nav smielkīgi.
Es, taču, teicu, ka nav.
Bet, vai esi kādreiz par to padomajis?
Par ko?
Kas bija pirmais.
Par to būtu jāuztraucas?
- Man ir daudz nopietnāki mēsli, par ko domāt. - Nu ja.
Skaidrs - tu esi riktīgais vecis, vai ne?
Tev ir svarīgas lietas darāmas, pareizi?
Ar ko tu nodarbojies?
Ar visu, ko vajag.
Nu jā, nopelnīt iztiku ir trakoti grūti.
Ko tu zini par "grūti"?
Tikpat cik jebkurš, man liekas.
Piemēram, tik cik neprecēta māte?
Kā to saprast?
Četri centi par vārdu - es rakstu grēksūdžu stāstus.
"Neprecēta Māte" ir mans pseidonīms.
Tu nopietni?
Jā.
Nu jā. Labi!
Un kā sokas?
Sokas labi. Man ir iknedēļas kolona.
Es rakstu, viņi drukā, es ēdu.
Tā ja?
- Ko, tu lasi manus darbus? - Tā gan.
Tevi tas pārsteidz?
- Jā, nedaudz. - Kāpēc?
Tu neatbilsti mērķim.
Mērķim?
- Mērķauditorijai. - Ak, tā gan.
Nu, zini, pamestas sievietes, kas vēlas justies labāk
savās nožēlojamās dzīvēs, lasot
neveiksmes stāstus par salauztām sirdīm un nodevību,
izklāstītus uz glancētām lappusēm,
lubeņu duļķēs par 25 centiem.
Jā, tieši tā!
Jā, bet, vai tev neliekas, ka esi pret sevi pārāk skarbs?
Tie ir atkritumi.
Man likās, ka man piemīt stāstītāja talants, bet kuru es cenšos piemānīt?
Es domāju - pasaki tu. Tu esi tos lasījis.
Jāatzīstas, ka man ir bijušas dažas
tumšas naktis, kad esmu tajos meklējis
nelielu ieskatu sievietes domāšanā.
Vai zini, man liekas, ka tev patiesi izdodas skatīties uz lietām no sievietes perspektīvas.
- No sievietes perspektīvas? - Aha.
Jā, es zinu, kā sievietes domā.
Man tas jāzina.
Kāpēc, esi precējies? Tev ir māsas?
Tu man neticētu, ja es tev pastāstītu.
Viena lieta, ko man šis darbs ir iemācījis,
ir tas, ka patiesība mēdz būt dīvaināka par izdomu.
Esmu dzirdējis visneidomājamākos stāstus.
Mani vairs nav iespējams pārsteigt.
Tev nav ne jausmas, ko nozīmā "neiedomājams".
Ja? Pierādi!
Šeku. Man ir.
Aizmirsti, vecīt. Neko es tev nestāstīšu.
Baidies, ka nepārsteigsi mani.
- Tu mani centies provocēt? - Aha.
Cik tev gadu - 12?
Nu, beidz!
Saderam uz šīs pudeles atlikumu, ka man ir labākais stāsts, kadu vienu tu būsi dzirdējis.
Saderam uz veselu pudeli.
Ko saki?
Un, ja es zaudēju?
Uzmet divdesmitnieku dzeramnaudai.
Kēpēc ne?
Ei, vecīt.
- Divus Badus, draugs. - Tūliņ.
Mēr Deividson, kā jūs reaģējat uz faktu,
ka daudzi Ņujorkieši pamet pilsētu,
bailēs no Klusā Spridzinātāja piektā uzbrukuma?
Papildus policijas vienības
patrulē pilsētas ielas 24 stundu režīmā.
Esam izveidojuši apvienoto komandu kopā ar Federālo Sapieru Vienību
un FIB, lai neitralizētu noziedznieku.
Kas par stulbu nosaukumu.
"Klusais Spridzinātājs."
Tas džeks taisa kompresētus spridzekļus uz RDX-bāzes.
Un tie nemaz nav klusi.
"Kluso Spridzinātāju" ir vienkāršāk atcerēties.
Neciešu to nosaukumu.
Izklausās, it kā viņa bumbas tikai nočūkstētu.
It kā tās nenodara nekādus postījumus.
Es nedomāju, ka kaut viens šaubītos par to,
cik bīstams šis maita patiesībā ir.
Nu, patiesībā, visriņķī ir bariem patmīlīgu kretīnu, kurus der labi sapurināt.
Viņiem der pabaidīties.
Nu, bet, viņš jau ir nogalinājis 112 cilvēku.
Daudzi tieši to ir pelnījuši.
Genofondu der nedaudz patīrīt.
Tā gan.
Varbūt, viņš izdara pilsētai pakalpojumu.
Tu, labāk, uzmanīgāk ar tādiem izteikumiem.
Gribi teikt, ka man nav taisnība?
Gribu teikt, ka tādas runas var tev sagādāt nepatikšanas.
Ne jau lielākas, kā esmu jau pārdzīvojis.
Paklau, tu man apsolīji visneiedomājamāko stāstu.
Pagaidām es neko īpašu no tevis nedzirdu.
Nu, labi.
Laikam, jāsāk no paša sākuma.
Kad es vēl biju maza meitene...
Ko?
Kas ir, ļausi man stāstīt manu stāstu?
Jā, es tikai, padomāju...
Atvaino. Jā, labi. Stāsti vien.
Kad es vēl biju maza meitene...
Esi dzirdējis par Kristīni Jorgensenu?
Robertu Kovelu?
Jā, liekas, viņas
nomainīja dzimumu.
Tātad tu...
Nepārtrauc.
Tas bija 1945. gada 13. septembris.
Es biju atradenis.
Mazulis, ko atstāja uz patversmes sliekšņa.
Klīvlendas Pilsētas Patversme.
Lieliska meitenīte.
Nav nekādu traumu, vai slimības pazīmju.
Bērns izskatās vesels.
Ja viņai parādās kādas infekcijas pazīmes, vai klepus,
viņu vajadzēs nogādāt slimnīcā pilnīgai pārmeklēšanai.
Jā, dakter.
Vai viņai ir vārds?
Džeina.
Pagaidām iztiksim vienkārši ar Džeinu.
Atgriezīšos pēc nedēļas, lai viņu vēlreiz pārbaudītu.
Es jūs gaidīšu.
Neuztraucies, dārgā.
Mēs par tevi labi rūpēsimies.
Es biju tikai viens no dučiem mazuļu bez pagātnes.
Bet tas arī bija vienīgais, kas mūs vienoja.
Es nekad neslimoju, pat ne dienu.
Tādēļ nekad nenokļuvu slimnīcā.
Vismaz, ne savas dzīves sākumā.
Piebremzē.
Vienu šokolādes saldējumu
- jaukajai dāmītei. - Pateicos.
Kad biju maza, es apskaudu bērnus, kam bija vecāki.
Vienmēr domāju - kā gan tas būtu.
Dumjais bērns!
Aizvācies no nolādētās ielas!
Sīkais draņķis!
Džeina!
Nāc šurp.
Kuces bērns!
Nekad nesapratu, kāpēc vecāki ir mani pametuši.
Ko gan es tik sliktu biju izdarījusi?
Bet, kļūstot vecākai, es pamanīju, ka esmu savādāka.
Sekss mani mulsināja, saproti?
Tas, kā tas darbojas, kā viss sapas.
Es jutos savādāka.
Un jau tajos laikos, es zināju, ka atšķiršos,
no visām citām meitenēm.
Klusībā sev nozvērējos,
ka maniem bērniem gan būs gan mamma, gan tētis.
Īsta ģimene.
Tas mani turēja tīru.
Ļāva nepakļāuties kārdinājumam.
Tā, ka varēju pievērst uzmanību svarīgākām lietām.
Kā, piemēram, iemācīties kauties.
Sit! Sit!
- Aiziet, Lūsij, gāz! - Uz priekšu!
Kā tu mani nosauci?
Rudā, četracainā, mazā kuce...
Es biju spēcīga.
Daudz stiprāka par visiem pārējiem bērniem.
Pat par puikām.
Labi, visi mierā!
- Džeina, nāc man līdz! - Laid!
- Kas tev kaiš? - Es neko neizdarīju!
Un es biju arī gudra.
Vislabākā klasē.
Ir vienāds...
Džeina!
Džeina.
Kā gan tu taisies kaut ko iemacīties, ja tu nekad...
Piecpadsmit.
Matemātika un fizika bija mani mīļākie priekšmeti.
- Pareizi. Man tas viss bija vienkārši.
Nūģe.
Pietiek!
Kad paaugos,
es sapratu, ka man ir mazas izredzes apprecēties,
tā paša iemesla dēļ, kāpēc mani neadoptēja.
Es biju savādāka.
Kroplis. Nolādēts zaudētājs.
Pārstāju skatīties spogulī.
Man riebās tas, ko redzēju.
Man nebija nevienas fotogrāfijas no bērnības.
Es pat neatceros, kā izskatījos.
Tagad tā ir tikai sajūta.
Man domāt, tu izskaties labāk par mani.
Kam interesē, kā izskatās bārmenis?
Vai rakstnieks, tikpat labi.
Bet, zini, kā tas notiek.
Ļaudis grib adoptēt mazus zeltmatainus dumiķīšus.
Un vēlāk, pušiem,
Tiem patīk lieli pupi un pufīgas lūpas.
Saproti, skaistuma standarti.
Es nevarēju sacensties.
Džeina,
Misters Robertsons ir ieradies īpaši,
lai aprunātos ar dažām no izlaiduma meitenēm.
Tev jāizrāda pieklājība un jāuzklausa, kas viņam ir sakāms.
Džeina, es strādāju jaunā organizācijā,
kas meklē jaunas sievietes, tādas kā tu,
lai apmācītu tās darbam valdības dienestā.
Tu mūs varētu nosaukt
par progresīviem.
Dzirdēju, ka tevi interesē kosmosa ceļojumi.
Jā, bet saka, ka meitenes nevar būt kosmonauti.
Tas tiesa.
Mēs meklējam jaunas dāmas, kam būtu dotības
matemātikas un eksakto zinātņu laukā,
kā arī labi fiziskie dotumi.
Dzirdēju, ka tev patīk kauties.
Tas bija laiks, kad uzvalki
beidzot atzina, ka nevar vīrus sūtīt kosmosā uz mēnešiem vai gadiem,
un nedarīt neko, lai atslābinātu spriedzi.
Viņi meklēja ievērojamu tipāžu,
vēlams, jaunavas.
Gribēja tās apmācīt no nulles.
Mentāli - virs vidusmēra, emocionāli stabilas.
Bet lielākā daļa no brīvprātīgajām bija ielenes
vai neirotiķes, kas norautos jau pirmajās 10 dienās prom no zemes.
Viņas nebija nekas īpašs.
Atslābinies, Džeina!
Dažas no dāmām pirms tevis nedaudz sanervozējās
un zaudēja domas pavedienu.
Varbūt tas tāpēc, ka domāšana viņām nav īpaši pazīstama.
Vai tev liekas, ka tas ir kāds joks?
Nē, ser.
Dažām no viņām ir pārāk spilgts libido,
kas rada lielu nemieru.
Bet ar tevi, taču, tā nebūs, vai ne, Džeina?
Nē, ser.
Lūdzu, noņem brilles.
Es skatos, ka tev ir bijušas dažas disciplināras problēmas.
Man ir bijušas tikai augstākās atzīmes, kopš pašas pirmās klases.
Jā.
Vai esi kādreiz bijusi ar vīrieti?
Un jūs?
Tu saproti, kādas pret tevi būs prasības šajā darbā?
Vai es došos kosmosā?
Jā, ja tu atbildīsi.
Nē,
es neesmu bijusi ar vīrieti.
Kā tu redzi savu lomu šai ceļojumā?
Manu lomu?
Redzi, daudzas no meitenēm, ko intervējām, uzskata to par apmaksātu atvaļinājumu.
Iespēju labi padzīvot un satikt savu sapņu vīrieti.
Vai tu sevi redzi kā tūristu,
vai dalībnieku?
Es biju izcila modernajā fizikā, bioloģijā un astronomijā.
Tūrists, tas ir tāds, kurš
ceļo pār okeānu tikai lai viņu nofotogrāfētu uz kuģa.
Man nav vēlēšanās būt tūristam.
Ja viņi mani pieņemtu, viņi man iemācītu ka staigāt un dejot
un, zini,
kā izpatikt vīriešiem.
Papildus primāro pienākumu veikšanai.
Nekas nav par labu mūsu zēniem, vai ne?
Viņiem bija jābūt drošiem, ka nepaliksi stāvoklī, uzņemšanas laikā.
Bet, varēji būt gandrīz pārliecināta, ka rezultātā apprecēsies.
Tāpat, kā mūslaikos Lidojošie Enģeļi precas ar Speiseriem.
Viņi runā vienā valodā.
Tā ja.
Man iedeva kontaktlēcas.
Nekad pirms tam nebiju redzējusi pasauli tik skaidri.
Pārbaudīja mūsu izturību.
Pārliecinājās, ka esam formā, kosmiskam ceļojumam.
Daudzas meitenes knapi ķepurojās.
Es ne.
Cik bieži tu domā par seksu?
A - nemaz. B - reti.
C - dažreiz. D - bieži.
E - visu laiku?
C - dažreiz.
D - bieži.
Pārbaudes vilkās mēnešiem.
Mūs pārbaudīja uz visu.
Daudzas izkrita.
Es ne.
Augstākie rezultāti, kādi redzēti.
Vai kādreiz izjūti depresiju?
- Kā jūs to domājat? - Skumjas.
Dažkārt, tukšumu.
Dažbrīd...
Liekas, man ir sajūta, ka kaut kas neatrodas līdzsvarā.
It kā es dzīvotu svešā ķermenī.
Nezinu, kā to aprakstīt.
Un, nevienai no šīm meitenēm es nepatīku.
Tev, vienkārši, jāļauj paiet laikam.
Viņas pieradīs.
Dod pretī!
- Uz priekšu! - Aiziet, Mārsij!
Uzbrūc!
Uz priekšu, Mārsij!
- Nogāz viņu! - Sit pretī!
- Ei! - Novāciet viņu!
- Izbeidz! - Pārstāj!
Mēs esam paveikuši pacientes rūpīgāku fizisko izmeklēšanu.
Redzu.
Jūs saprotat, ka šis viņu diskvalificēs.
Jūs neesat informējis rekrūti?
- Nē. - Nedariet to.
Es par to parūpēšos.
Es nesaprotu.
Es, vienkārši, aizstāvējos. Kas man cits bija jādara?
Es zinu.
Tici man, tas nav vēl galā.
Es iesniegšu apelāciju.
Darīšu visu, lai dabūtu tevi atpakaļ.
Es apsolu.
Uzticies man, Džeina.
Tas arī bija viss.
Dēļ stulba kautiņa mani izslēdza.
Nācās pašai par sevi rūpēties.
Es nevarēju paļauties uz mistera Robertsona solījumu atgriezt mani.
- Tu esi ragana? - Es tev to visu laiku cenšos pateikt.
Lai nopelnītu iztiku, es strādāju par izpalīdzi.
Šī ģimene, vienkārši, gribēja lētu kalpotāju.
Tad arī es pirmoreiz uzgāju grēksūdžu stāstus.
Mani neuztrauca, vai tie bija īsti, vai izdomāti.
Tas bija labs līdzeklis laika pavadīšanai.
Pa dienu es uzkopu māju,
vakaros gāju skolā.
Ēdot oficiālās pieņemšanās,
nolieciet nazi un dakšiņu uz šķīvja,
ja vēlaties ko teikt.
Uzvedības apmācība bija iespēja pierādīt apelācijas padomei,
ka es turpinu sevi pilnveidot.
Ja esat pabeiguši savu maltīti...
Tā bija pirmā reize, kad man kaut kas ne visai labi padevās.
Un, kad es vismazāk to gaidīju,
Es satiku viņu.
Es atvainojos.
Te nu viņš bija.
Esat apmaldījies?
Viņš teica, ka kādu gaidot.
Nu, kā saka - labas lietas nāk pie tiem, kas prot gaidīt.
"Bet, tikai tās lietas, ko atstājuši aiz muguras tie, kas steidzas", viņš atbildēja.
Es nespēju noticēt.
Tas bija Ābrama Linkolna citāts
- un es tieši to arī domāju. - Es tieši to arī domāju.
Cik liela ir iespēja?
Viņš bija simpātisks, bagāts.
Viņš izturējās pret mani ar tādu laipnību, kādu agrāk nebiju piedzīvojusi.
Vai zini, viņam, patiešām, kabatās bija paciņas ar simtsdolāru banknotēm.
Vairāk naudas, kā biju redzējusi visā mūžā.
Viņš teica, ka parūpēsies par mani.
Viss kā nākas, ja?
- Pūlu spēlē? - Jā.
Klusā Spridzinātāja uzbrukumiem kļūstot aizvien ievērojamākiem,
daudzu Ņujorkiešu bailes no lielizmēra sprādzieniem ir neizbēgamas.
Vairāk kā 10000 cilvēku jau ir pametuši pilsētu un pārvākušies ārā no tās...
Viņš bija savādāks.
Man viņš patika.
Viņš bija pirmais cilvēks, kurš bija laipns un to netēloja.
Es biju jauna un iemīlējusies.
Populārie pēdējie vārdi.
Vai nekad neesi darījis kaut ko muļķīgu mīlestības dēļ?
Vienreiz.
Tad, tu saproti.
Saprotu.
Nekad nedomāju, ka tas var notikt.
Ka varu iemīlēties.
Visi mani tikumības zvēresti aizgāja pa gaisu.
Tas bija laimīgākais laiks manā mūžā, bet tas nevilkās ilgi.
Kādu vakaru,
viņš lika man sēdēt.
Teica, lai brīdi uzgaidu.
Kur tu dosies?
Viņš teica, ka drīz atgriezīsies.
Un tad?
Un tad - nekas.
Nekad viņu vairs neredzēju.
Viņš neatgriezās.
Nu, varbūt viņam bija labs iemesls.
Labi.
Es to nebiju pelnījusi.
Kaut kā man izdevās sevi pārliecināt, ka tas viss ir uz labu.
Ka nemaz nebiju iemīlējusies. Ka tā bija tikai aizraušanās.
Biju nopietni nolēmusi tikt atpakaļ Speis Korpā.
Pārāk daudz reižu savā dzīvē biju nogrūsta pie zemes,
kāpēc gan man būtu jāatmet cerības, vai ne?
Bet dažkārt
cilvēki prot pārsteigt.
Neesmu bijis pret tevi pilnīgi atklāts, Džeina.
Kādā ziņā, ser?
Lai pasargātu mūsu nācijas pilsoņus,
ir svarīgi paturēt
zināmus valdības darījumus slepenībā.
Vai piekrīti?
Jā, ser.
Es strādāju organizācijai, kuras primārais mērķis
nav kosmosa ceļojumi.
Mēs labojam kļūdas.
Mēs izmantojam Speis Korpu un citas kompānijas,
lai atrastu īpašus cilvēkus.
Viņi ir, tā teikt, rekrūšu aģentūras.
Nesapratu.
Kādus rekrūšus jūs meklējat?
Cilvēkus ar īpašām spējām.
Tādus, kā tu.
Cilvēkus bez ģimenēm.
Bez vīriem un sievām un bērniem.
Bez pagātnes.
Bez skaidras nākotnes.
Redzi, mēs darām sarežģītu darbu,
kam nepieciešami darbinieki ar
labu fizisko sagatavotību, izcilu atmiņu.
Tas ir darbs vislabakajiem un gudrākajiem.
Elitei.
Elitei?
Es nespēju tam noticēt.
Sāka likties, ka man, tomēr, būs gaišāka nākotne.
Es īsti nesapratu, kas būs jādara.
Viņi bija ļoti piesardzīgi un noslēgti,
bet, es biju pārliecināta, ka mana dzīve kļūs labāka.
Un viņiem nebija nepieciešamas jaunavas.
Viņi atšķīrās no Speis Korpa.
Un, tikai tad, kad man kleita sāka kļūt par šauru, es sapratu, ka cerības ir vējā.
Tu biji stāvoklī?
Jā, vai tas nebija paredzams?
Mans mīļotais atstāja man ko vairāk, kā tikai salauztu sirdi.
Tātad, gaišā nākotne, elites meitene?
Ar galiem.
Un es vairs nekad nesatiku misteru Robinsonu.
Man nebija kur likties, tāpēc nonācu labdarības hospitālī,
kopā ar citiem lieliem vēderiem, pie šībera nēsātājām,
līdz pienāca mans laiks.
Nekad nebiju jutusies tik vientuļa.
Kādu vakaru atrados uz operāciju galda, un māsa teica...
Atslābinies, Džeina! Atslābinies.
Elpo dziļi.
Kā tu jūties?
Nogurusi.
Tas ir dabīgi.
Ķeizars var būt sarežģīts.
Tu labi tiki cauri.
Ķeizars? Dakter, vai ar bērnu viss kārtībā?
Bērnam viss ir labi.
Tas ir zēns vai meitene?
Veselīga maza meitenīte.
Septiņas mārciņas, trīs unces. (3kg 260g)
Vai zini, tas ir kaut kas...
...radīt mazuli.
Atceros, kā izdomāju izlikties par precētu sievieti.
Stāstīt viņai, ka tētis ir miris.
Nekādu patversmi manam bērnam.
Bet ķirurgs turpināja runāt.
Kas par lietu, dakter?
Vai tev kādreiz ir tikusi veikta pina izmeklēšana?
Jā.
Un ko ārsti tev teica?
Neko.
Es domāju, ka viss ir kārtībā.
Tātad, neviens ārsts tev nav teicis,
ka tavi iekšējie orgāni
ir savādāki, kā vairumam?
Nē.
Par ko jūs runājat?
Kāpēc?
Vai esi kādreiz dzirdējusi par skotu ārsti?
Viņa dzīvoja kā sieviete līdz 35 gadiem,
tad veica operāciju un kļuva par vīrieti?
Viņa apprecējās. Viss bija kārtībā.
Kāds tam sakars ar mani?
Kad mēs veicām jums operāciju, atklājām ko unikālu.
Patiesībā, vienīgo, savā ziņā.
Pēc bērna veiksmīgas izņemšanas, es izsaucu galveno ķirurgu.
Mēs konsultējāmies un strādājām vairākas stundas,
lai rekonstruētu jūs cik labi vien iespējams.
Rekonstruētu?
Jums bija divi pilni orgānu komplekti, Džeina.
Sieviešu un vīriešu.
Abi nepieauguši,
bet sievietes komplekts
pietiekami attīstīts, lai jums varētu būt bērns.
Bet, baidos, mana dārgā,
pārlieka dzemdību asiņošana
lika mums veikt histerektomiju.
Mums nācās izgriezt tavu olnīcu un dzemdi.
Ko jūs sakāt?
Bet rekonstrukcijā
mums izdevās izveidot vīriešu urinālo traktu.
Būs nepieciešamas vēl vairākas operācijas.
Lai kļūtu par vīrieti?
Vai tas ir kāds joks?
Baidos, ka ne.
Tu esi jauna.
Tavi kauli pielāgosies.
Mēs pielabosim tavu hormonālo līdzsvaru.
Tas nav nāves spriedums.
Tava dzīve turpināsies.
Tu esi labākais, kas ar mani jebkad ir atgadījies.
Vai esi jau padomājusi par vārdu?
Nu, es domāju par Džeinu,
par godu mātei.
Domāju, tas bija veids, kā noturēt vārdu ģimenē.
Galu galā, es zināju, ka man savu nāksies manīt.
Tas ir labs vārds.
Manas jūtas mainījās uz aukstu aprēķinu.
Man ir jādara tas, kas būtu vislabākais mazajai Džeinai.
Bet pēc divām nedēļām tam vairs nebija jēgas.
Kāpēc?
Viņu nozaga.
- Nozaga? - Jā.
Kā tu to domā - "nozaga"?
Tā arī domāju.
Viņu izzaga no hospitāļa bērnu istabas.
Vai tas nav viens labs gājiens, kā atņemt cilvēkam pēdējo, dēļ kā vērts dzīvot?
Kamēr māsa nepieskatīja, kāds ienāca
un izgāja ārā ar mazuli.
Bija kādas norādes?
Vismaz apraksts?
Vīrietis.
Ar seju, kas izsktījās pēc sejas.
Kā tava vai mana.
Nē! Nē!
Tas varēja būt bērna tēvs.
Māsa apgalvoja, ka vīrietis bija vecāks, bet kam gan vēl būtu vajadzīgs mans bērns?
Ko tu darīji?
Pieteicu pazušanu.
Pārbaudīju adopcijas aģentūras, bērnu patversmes. Visu, ko varēju izdomāt.
Pa tukšo.
It kā viņa būtu izgaisusi.
Un to veci arī neatrada?
Nekad.
Bet tad mana otra mazā problēma ieņēma galveno vietu.
Džeina, es gribu lai tu skaiti no 10 atpakaļ.
Desmit, deviņi, astoņi,
septiņi, seši, pieci, četri...
Pavadīju 11 mēnešus tai piedrāztajā vietā.
Man veica trīs galvenās operācijas.
Sāku lietot testosteronu,
tas nedaudz pazemināja manu balsi,
bet ne pietiekami.
Tādēļ sāku trenēties runāt kā vīrietis.
Sveiki.
Čau.
Sveiki, prieks iepazīties.
Prieks tevi satikt. Jauka dieniņa.
Sveiki, prieks tevi satikt.
Jauka dieniņa.
Īsti labi, vienalga, neizdevās.
Sveiki.
Mani sauc Džeina.
Mans vārds ir Džeina.
Sveiki, prieks iepazīties.
Mani sauc Džeina.
Mans vārds ir...
Vienmēr baidījos paskatīties spogulī un ieraudzīt to, kurš skatīsies pretī.
Atturējos cik vien ilgi spēju.
Tagad tam vairs nebija nozīmes.
Tas cilvēks, ko pazinu, bija prom.
Dīvaini.
Katrreiz, kad skatījos uz savu jauno seju,
man nāca prāta tas nelietis, kas izmaitāja manu dzīvi.
Laikam, kaut kāda sačakarēta ironija.
Jocīgakais bija tas,
ka māsām,
es likos tīri pievilcīgs.
Aha,
normāls gājiens!
Labi, labi, labi.
Un, laikam arī - es zināju, ko sievietes vālas dzirdēt.
Komplimentus, pareizi?
Pareizi.
Jāsaka,
tu esi izdevies tīri labi.
Izdevies tīri labi?
Nu, saproti, ko gribu teikt,
tu izskaties kā,
zini, normāls vīrietis.
Jā.
Tagad pat vēl normālāks, kā agrāk.
Kā tā? Ko tas nozīmē?
Nu, šorīt atklāju, ka
vairs nedarbojos tukšgaitā.
Ā, šitā gan!
Doktors uzskata, ka esmu pilnvērtīgs, auglīgs vīrišķais indivīds.
Tādā gadījumā, ļauj man tevi apsveikt.
Laipni lūgts mūsu ciltī.
Vai zini, dažreiz
man liekas pasaule ir pelnījusi to sūdu vētru, kas tai gāžas pāri.
Tā ir.
Padomā pats. Nevainīgo nav.
Ikviens izmanto ikvienu citu, lai tikai tiktu pie sava.
Varbūt.
Varbūt arī ne.
Vai esi dzirdējis izteicienu "kritusi sieviete"?
Protams.
Es biju tik kritusi, cik vien sieviete var krist.
Es pat vairs nebiju sieviete
un es nezināju, kā būt vīrietim.
Jā, ir vajadzīgs laiks lai pie tā pierastu.
Tev nav ne jausmas.
Un, es nedomāju, kā ģērbties, vai kā runāt.
Vai kā neieiet nepareizajā tualetē.
Es domāju - kā tālāk dzīvot?
Kādu darbu darīt?
Man nebija ne jausmas, kā izturēties.
Es nepratu braukt ar mašīnu.
Es ienīdu to nelieti, par to, ka viņš izrāva man sirdi
un izpostīja manu dzīvi.
Viņš ir pelnījis nāvi.
Man ienāca prātā pieteikties atpakaļ Speis Korpā.
Šoreiz, lai kļūtu par kosmonautu.
Tas bija muļķīgi, zinu.
Viņiem bija man lieta, es nevarēju samelot.
Tikai uzmetuši man aci, viņi pateica, ka nederu.
Domāju, ka doktors tērēja uz mani laiku tikai dēļ ziņkāres.
Viņš bija lasījis par mani.
Es biju izmisumā.
Gribēju tikt atpakaļ.
Visu mūžu tiku saukāts par kropli.
Tagad, patiešām, tāds biju.
Laboratorijas žurka, ar ko eksperimentēt.
Jūtu līdz.
- Jā, kā tad! - Patiešām!
Man tik daudzi ir izteikuši līdzjūtību, par to, kas ar mani noticis.
Negribu to vairs dzirdēt.
Ko tad tu gribi?
Ko grib visi citi?
Mīlestību.
Piedrāzt mīlestību!
Mērķi.
Mērķi?
Tev tā nav?
Es pie tā strādāju.
Kāpēc mīlestība nevar būt mērķis?
Hipiju stulbības.
Vienkāršāk ir ienīst, nekā mīlēt, ne tā?
Tā ir.
Vienkāršāk ir kaut ko sagraut.
Kādu nogalināt.
Tu domā, ka tu to varētu?
Iespējams.
Tavās acīs es arī to redzu.
To rūgtumu.
Tas spēj pārņemt.
Spēj.
Bet, ja nekustēsies uz priekšu,
vari nogāzties atpakaļ - tajā sūdu bedrē.
Tādēļ,
tā vietā, lai kļūtu nikns un justos piedrāzts visu atlikušo mūžu,
es zināju, ka man jātiek galā ar savu dzīvi.
Tā nu,
es nomainīju vārdu
un pārvācos un Ņujorku.
Pastrādāju burgeru ceptuvē,
bet darba laiks bija garš un samaksā bija zirgāboli.
Tāpēc nopirku rakstāmmašīnu un iekārtojos par pārrakstītāju.
Smieklīgi.
Četros mēnešos uzrakstīju sešas vēstules un vienu manuskriptu.
Manuskripts bija domāts Īstās Dzīves Stāstiem un nebija vērts papīra, uz kura drukāts.
Bet, jefiņš, kas to uzrakstīja, to pārdeva.
Tas lika man padomāt.
Nopirku kaudzi ar grēksūdžu avīzēm un izstudēju tās.
Vārdi radās paši.
Tā dzima Neprecētā Māte.
Tagad saproti, kā man izdodas radīt autentisku sievietes perspektīvu
Neprecētās Mātes stāstos.
Izņemot to vienu, ko neesmu pārdevis.
To patieso.
Kā ir, vai esmu vinnējis pudeli?
Nebija slikti.
Tas bija viss? Stāsts ir galā?
Jā, baidos, ka tā.
Cilvēks, kurš izpostīja manu dzīvi ir spoks, tāpat kā mana meita.
Liekas, ka kādā mirklī, vienkārši, nākas padoties.
Esi padevies?
Ne velna!
Ja nu es noliktu viņu tavā priekšā?
Cilvēku, kas sabojāja tavu dzīvi?
Ja es tev garantētu,
ka tev par to nekas nebūs,
tu viņu nogalinātu?
Vienā mirklī.
Es zinu, kur viņš ir.
Jā, protams, ka zini.
Bez muldēšanas.
Un kā, pie velna, tu to vari zināt?
Viss ir pierakstīts.
Slimnīcas ierakstos, patversmes ierakstos, slimnieku kartēs...
Tur ir būts, tas ir darīts.
Beta Feteridža.
Vai tā nesauca tavu aukli patversmē?
Beta?
Tu, kuņas dēls!
Tu esi mani novērojis?
Kuņas dēls. Tas ir jautri.
Nē.
Tavs sievietes vārds bija Džeina, pareizi?
To tu man pateici. Bet tu man nepateici savu vīrieša vārdu.
Džons. Un tas, starp citu, nav īpaši oriģināli.
Kas tu esi - kruķis vai kas?
Es varu ielikt to puisi tev klēpī.
Varēsi darīt visu, ko vien vēlies,
un es garantēju, ka tas paliks bez sekām.
Labi, kur viņš ir?
Es izdarīšu kaut ko priekš tevis,
un tu izdarīsi kaut ko priekš manis.
Ej dirst!
Nu ko, labi,
baudi savu vinnestu.
Kas man būs jādara?
Tev patīk tavs darbs?
Ellē, nē!
Tev neviens nav ļāvis atpūsties, ne tā?
Tu klausījies manu stāstu?
Jā, tu ar izcilību paveici dienesta apmācības.
Izcili.
Tev piemīt prasmes, kuras nekad nav bijusi iespēja likt lietā,
un es varu šo iespēju dot.
Izteikšos mazliet savādāk.
Es atdošu viņu tev - dari ko vien vēlies.
Bet, kad pabeigsi, pamēģini manu darbu.
Ja tev neiepatiksies, varēsi aiziet.
Tu tagad nerunā par stāvēšanu aiz bāra letes?
Es nerunāju par stāvēšanu aiz bāra letes.
Par ko tad?
Es tev parādīšu.
Nē. Piedrāzt, nē!
Beidz spēlēties! Vienkārši pasaki.
Zini, Robertsons māk to pastāstīt labāk par mani.
Nečakarē mani!
Gribi teikt, ka tu strādā ar Robertsonu?
Jā, strādāju, un viņš grib, lai palīdzu tev.
Tu esi Robertsona slepenās brālības loceklis?
Jā.
Tad stāsti vaļā!
Visu pēc kārtas!
Džerij! Es paņemšu pārtraukumu.
Nu, bļin!
Kur viņš ir?
Vai viņš ir tur lejā?
Klausies, tev, vienkārši, nāksies man uzticēties, skaidrs?
Laikam, esmu pālī.
Tu, labāk, nemēģini mani piečakarēt!
Tu domā, ka es varētu būt Klusais Spridzinātājs?
Varbūt.
Bet ja nu Klusais Spridzinātājs esi tu?
Un ja nu esmu?
Labi, nāc šurp.
Tas ir tas, ko gribēji, ne tā?
Uz priekšu.
Esmu pats sev vecaistēvs
Te nu esam.
Ļoti labi.
Nāc tikai man līdz.
Mūsdienās nevar būt pārāk piesardzīgs.
Ko tu dari?
Kādu nogalināt nav viegli, zinies.
Nav svarīgi, cik daudz naida un dusmu ir tavā sirdī,
kad pienāk laiks nospiest sprūdu,
vairums cilvēku to nespēj.
Stāsti no pieredzes?
Vienkārši, saku, kā ir.
Tici, man nav bail.
Iedod viņu man un es nešaubīšos.
Labi, tas ir labi.
Tātad, kur viņš ir?
Pieturi zirgus!
Kas ir, tu man taisies uzspēlēt?
Nē, nē. Es tev uzspēlēšu pagātni.
Šī ir Pārnēsājamā SVFF Koordināšu Trasformācijas Ierīce.
Bez kustīgām detaļām.
Sver aptuveni sešus kilogramus, pilnībā uzlādēta.
Es to pielāgoju mūsu ķermeņu masām.
Tā izskaitļos diskrētu ierašanās lokāciju
un novērsīs jebkādas materiālas kolīzijas.
Kā tas jāsaprot?
Šī ierīce rada temporālu pāreju.
Ko tādu?
Tā ir laika mašīna.
Izbeidz dirst!
Es to nedaru.
Klau, atslābsti, labi?
Nāc man tuvāk.
Tev jābūt trīs pēdu attālumā.
Priekš kam tev divi stobri?
Neuztraucies.
Esmu to darījis daudzreiz.
Nopietni, čomiņ, izbeidz spēlēties ar mani!
Stāvi mierā, okej?
Ieelpo dziļi un paņem šo.
Turi to! Ir jau labi. Tagad tā.
Tagad tev tikai jāaizver acis.
Kāpēc man jāaizver acis...
- Ak, Dievs, kas notika? - Aha!
Laika lauka deformācija.
- Ar tevi viss būs labi. - Ko?
Tikai elpo labi dziļi, skaidrs?
Kas notika?
Vienkārši elpo dziļi.
Pirmie lēcieni liksies stipri nepatīkami.
- Lēcieni? - Jā.
Mēs esam Klīvlendā, Ohaio, 1963. gada 3. aprīlī.
Ko?
Tas nav iespējams.
Es zinu.
Klausies, šai darbā nav vieta nekādām kļūdām.
Laiks ir pats galvenais.
Te tev būs nedaudz naudas.
Temporālo Biroju neuztrauc tas, cik tu tērē.
Nauda viņiem nav svarīga.
Svarīgi ir neradīt nekādus anahronismus.
Temporālais Birojs?
Tā sauc kompāniju, kurā tu strādā?
Tā gan. Tā, kurā arī tu gandrīz sāki strādāt.
Un kur ir Robertsons?
Viņš ir 1985-tajā.
Ko?
Biroja Galvenajā Mītnē.
Tad ko, tu esi kruķis?
Es esmu Temporālais Aģents. Viens no vienpadsmit.
Mēs novēršam noziegumus, pirms tie notiek.
Še. Te ir drēbes. Velc mugurā.
Bet, kā tu zināji, ka te būs drēbes?
Tam nav nozīmes. Mēs, vienkārši, nedrīkstam izcelties.
Tu esi te jau iepriekš bijis?
Tas nav tik vienkārši, skaidrs?
Nuja, bez diršanas.
Redzi, mēs nedrīkstam stipri grozīt laiku,
pēdām jābūt minimālām.
Birojs pieļauj nelielas variācijas,
bet, pamatā, visi parametri ir pietiekami strikti.
Jebkura novirze no uzdevuma rezultējas izbeigšanā.
Tava darba izbeigšanā?
Tavas dzīves izbeigšanā.
Lūk, tāpēc ierobežot visas konversācijas ar šī laika cilvēkiem
līdz absolūtam minimumam.
Šī laika.
Labi. Bet cik tālu jūs varat pārvietoties?
Pārvietošanās vairāk kā 53 gadus no nulles punkta jebkurā virzienā
noved pie temporālās pārejas dezintegrācijas.
Nulles punkta?
Laika ceļošanas atklāšanas brīža.
Un kad tas bija?
Tas būs 1981-ajā.
Nuja.
Nespēju tam noticēt.
Tātad,
es arī kļūšu par vienu no tiem, nu, Temporālajiem Aģentiem?
Ja tu sevi pierādīsi.
Skaidrs.
Un kāds tev sakars ar to čali?
Nu, man sāk rasties aizdomas, ka viņš varētu būt Klusais Spridzinātājs.
Bet, vienīgais, kas ir pilnīgi skaidrs, ir tas, ka viņš saista tevi.
Tad es viņu novākšu,
tu mani aizvedīsi pie Robertsona
un jūs man visu izskaidrosiet.
Tieši tā.
Labi. Kur viņš ir?
Okej. Ei, pag'!
Ar tevi viss labi?
Jā.
Tātad, viņš ir pie Klīvlendas Koledžas, piecus kvartālus no šejienes.
Tu atceries? Viņš ir ceļā, lai iepazītos ar Džeinu. Ar tevi.
Ar 1963-tā gada tevi.
Jā, Es atceros.
Okej, lieliski.
Tātad, es varu to izdarīt? Varu izmainīt savu pagātni?
Jā, vari.
Vai esi kādreiz gribējis mainīt savējo?
Es nekad nenovirzos no uzdevuma.
- Nekad? - Nekad.
Es tevi savākšu, kad būsi pabeidzis, labi?
Nē! Pag', kurp tu dosies?
Neuztraucies. Būšu tepat tuvumā, vari man ticēt.
Vai es...
Vai man ir izvēle?
Protams. Tev vienmēr ir izvēle.
Jā, bet vai tev reizēm nešķiet, ka kaut kas ir nenovēršams?
Jā, ir nācies tā padomāt.
Tāda dzīve...
Vai nav vientuļi?
Bez ģimenes.
Nē.
Galu galā - tev ir mērķis.
Tas tiesa.
Es atvainojos.
Esat apmaldījies?
Nē, es kādu gaidu.
Paldies, viss ir kārtībā.
Nu, kā saka - labas lietas nāk pie tiem, kas prot gaidīt.
Bet, tikai tās lietas, ko atstājuši aiz muguras tie, kas steidzas.
Es tieši to arī domāju.
Cik liela ir iespēja?
Cik liela ir iespēja...
Viss labi?
Tu neizskaties tā, kā es biju iedomājies.
Vai esam pazīstami?
Tu esi skaista.
Kādam vajadzēja tev to pateikt.
Tu to tikko izdarīji.
Ja tiešām vēlies apturēt Kluso Spridzinātāju,
tev nebūs vēl vienas iespējas.
Turies, turies!
Vai tev reizēm nešķiet, ka kaut kas ir nenovēršams?
Jā, ir nācies tā padomāt.
Ceļošana laikā spēj dezorientēt.
Pat īsi lēcieni pamatīgi sit pa smadzenēm.
Nekad nedrīkst pārsniegt lēcienu limitu.
Tas var radīt problēmas.
Elpot dziļi.
Tas vienmēr palīdz.
Es nestaigāju riņķī un nesatiekos ar cilvēkiem.
Kāpēc ne?
Nezinu. Vienkārši tā nedaru.
Tu nervozē?
Jā gan.
Neaizmirsti nopirkt cepuri, cimdus un mēteli.
Šajā gadalaikā, toreiz 64-tajā, bija stipri pavēss.
Šis ir darbs, skaidrs? Atceries to.
Tas nav tāds, kā citiem, bet, vienalga, ir jāveic zināmas darbības,
jāiekļaujas zināmos termiņos.
Dažkārt šīs darbības ir vienkāršākas, kā citkārt,
Bet tāpēc tās nekļūst mazāk svarīgas.
Tu vienmēr zināji, ka ši diena pienāks.
Tu vari to izdarīt.
Kāpēc tu nesatiecies ar cilvēkiem?
Man socializācija īpaši nepadodas.
Kā man liekas, dažiem cilvēkiem es, vienkārši, nepatīku.
Kāpēc tā, kā tu domā?
Nezinu.
Iespējams tas ir tādēļ, ka tu domā, ka esi labāka par viņiem.
Kā lūdzu?
Tev liekas, ka esi pārāka.
Kas, pie valna, tu tāds esi, lai...
Tu mani nemaz nepazīsti.
Vai man nav taisnība?
Lai kādu pazītu, kādam ir jābūt.
Tiesa.
Tātad, kas tevi padara pārāku?
Es varu lasīt domas.
Ak tā gan?
Jā, pilnīgi noteikti.
Labi, ko es šobrīd domāju?
Tu domā:
"Uzvedības apmācība šādā situācijā neko nelīdz."
Oho! Apbrīnojami.
Tu domā:
"Kāpēc citi vienmēr dabū, ko vēlas, bet man netiek nekas?"
"Esmu nogurusi vienmēr turēties sīksti."
Tā domā visi.
Tu izliecies, it kā mīlestība
tev neko nenozīmētu, lai gan, patiesībā,
tas ir vienīgais, par ko tu domā.
Tā, nu gan, nav.
Lai tā būtu.
Tu, ko, netici man?
Tu pazīsti mani tikai kādu stundu.
Tu nekad neesi bijusi iemīlējusies.
Tā nav tava darīšana.
Tā nav atbilde.
Kas liek tev domāt, ka esi pelnījis atbildi?
Tav taisnība.
Atvaino, ka biju tik tiešs.
Tu teici, ka es neesmu tāda, kā tu biji iedomājies.
Vai esam kādreiz tikušies?
Nē, es...
Es nezinu, kāpēc to pateicu.
Jo man ir tāda sajūta, ka esam tikušies.
Tev nav diez ko labi klājies, vai ne?
Katram ir problēmas.
Jā.
Mēs visi mēdzam pa ceļam paklupt.
Bet tu un es,
iespējams esam klupuši uz viena un tā paša.
Mister Robertson, man prieks jūs atkal sastapt.
Labs laiciņš ir pagājis.
Jā.
No jūsu perspektīvas, pieļauju, tā arī ir.
Es nedomāju, ka jūs vēl lecat.
Tikai īpašos gadījumos.
Man ir detaļa no Klusā Spridzinātāja taimera.
Tu veici nelegālu lēcienu. Tas ir nopietns pārkāpums.
Tam vairs nav nozīmes.
Man vajadzēja mēģināt vēlreiz.
Vai jūs viņu pārtvērāt?
Nē.
Detaļās, ko atstājat pēc katra lēciena,
mēs nespējam visu izlabot.
Un jums var arī draudēt psihoze un vājprāts.
Tas var kļūt nopietni.
Ar mani viss kārtībā.
Cik nelegālu lēcienu esat veicis?
Tikai vienu.
Es uzņemšos sodu.
Biroja uzstādītie parametri ir tik strikti ne bez nolūka.
Tie domāti, lai jūs pasargātu.
Lai gan,
es vienmēr esmu uzskatījis, ka mēs spētu paveikt daudz vairāk
bez nepārtrauktas birokrātiskas virsuzraudzības.
Aģents, kas darbojas no ārpuses.
Viņai nāksies daudz izciest dēļ tā, ko es daru.
Tā tam ir jānotiek.
Tā tas vienmēr ir bijis.
Jums to vajadzētu saprast labāk, kā citiem.
Čūska, kas ēd savu asti atkal un atkal.
Jūs esat šeit, lai radītu vēsturi un iespaidotu to, kam jānotiek.
Man neliekas, ka es to spēju.
Saprotiet,
jūs esat vairāk, nekā Aģents.
Jūs esat dāvana,
ko pasaulei dāvājis
Predestinācijas Paradokss.
Jūs esat vienīgais,
kurš ir brīvs no priekštečiem un pēctečiem.
Gailis.
Bet jums ir jāpaveic savs uzdevums.
Jums jāiesēj sēkla nākotnei.
Mēs uz jums paļaujamies.
Un kas notiks, kad pienāks diena, kad man vairs nebūs zināšanu par manu nākotni?
Tad, tāpat, kā visiem citiem,
jums nāksies izdzīvot katru dienu pēc kārtas.
Tev priekšā ir tāls ceļš.
Saka, ka ceļš tūkstoš jūdžu garumā
sākas no pirmā soļa.
Man, noteikti, derētu atpūsties no soļošanas.
Tā, labi, es tikai piesegšu tavas acis,
drošības pēc, okej?
Lēciens atpakaļ 20 gadus var būt skarbs.
Turi bērnu stingri.
Gatavs?
Un atceries - elpo dziļi.
Sagatavošanās ir atslēga veiksmīgai, neuzkrītošai ceļošanai laikā.
Vaiksme ir tas kas atliek.
Agrāk jau piereģistrējos kā Gregorijs Džonsons
no Vorrenas, Ohaio.
Jo vienkāršāk, jo labāk.
Saplūsti ar apkārtni.
Labu ceļavēju, Džeina.
Paliec stiprs, Džon.
Tev priekšā ir gaiša nākotne.
Klīvlendas Pilsētas Patversme.
Paliec tepat.
Kurp tu dosies?
Neuztraucies.
Es tūlīt atgriezīšos.
Tu, nolādētais draņki!
Tu mani piečakarēji.
Tā bija tava izvēle.
Kāda izvēle?
Es netaisos viņu atstāt!
Tā nu tas notiek.
Tā tas vienmēr ir noticis.
Man žēl, ka jūties piekrāpts.
Bet ir maldīgi domāt, ka spējam mainīt atsevišķus notikumus.
Tieši tā, kā tu teici - dažas lietas ir nenovēršamas.
- Bet, es viņu mīlu. - Es zinu.
Es to zinu.
Un tagad, kad esi viņu atradis,
tu zini, kas viņa ir.
Un tu saproti, kas esi tu.
Un, iespējams, esi gatavs saprast, kas esmu es.
Tagad, klausies manī. Klausies!
Šoks pāries,
vari justies atvieglots, zinot, ka visas šīs lietas
notiek pareizā secībā.
Ceļš, pa kuru tu ej, aizvedīs tevi pie tava mērķa.
Kur tas būs?
Ļauj man tevi aizvest pie Robertsona, viņš visu paskaidros.
Es negribu viņu atstāt.
Tu neatstāsi.
Es negribu nodarīt viņai pāri.
Es zinu.
Un tagad, arī viņa to zin.
Džon.
Klausies, ko saku, labi? Tu esi mājās.
Tavas nepatikšanas ir galā.
Tu glābsi miljoniem dzīvību.
Tu drīz uzsāksi vissvarīgāko darbu, kāds vien cilvēkam var būt.
Un tev tas labi padosies. Es zinu.
Tā, lēciens uz priekšu 22 gadus.
Viņš nav pieradis pie tādām distancēm.
Džonam tas bija jāgrib.
Viņa dzīvei bija jābūt sapurgātai.
Viņam bija jāpaliek bešā, lai sasniegtu tik daudz.
Simtiem drausmīgu noziegumu neizdevās, kā plānots, pateicoties viņam.
Pateicoties darbam, ko darīji.
Bet Klusais Spridzinātājs joprojām ir brīvībā.
Man neizdevās.
Viņš ir padarījis tevi par labāku Aģentu.
Mēs visi esam no viņa mācījušies.
Viņš ir panācis, ka strādājam labāk.
Šī organizācija nebūtu izaugusi,
ja nebūtu Klusā Spridzinātāja.
Izklausās, it kā jūs viņu apbrīnotu.
Viņš ir terorists.
Nekas nav tik vienkāršs.
Es vēlētos, lai būtu.
Kas tas?
Taimeris.
Mums ir jauns pavediens.
Kad nokļūsi galapunktā,
tava mašīna pārstās darboties...
Viss pēc noteikumiem.
Esi drošs, ka gribi apstāties Ņujorkā,
tik tuvu sprādziena datumam?
Jā, ser.
Esi piesardzīgs.
Jā, ser.
Esmu pats sev vecaistēvs
Bitīt matos, Koner!
Še, es atdodu tavu nolādēto naudu.
Negribu nekādu naudu. Gribu, lai ļauj man spēlēt nolādēto dziesmu!
Jā, izbeidz, Džerij! Lai viņš spēlē to savu dziesmu.
Ā, un, starp citu, es aizeju.
"Atslēgšanās"
Tā, tas arī viss.
Mājas.
"Kļūda"
"Izseko pirkuma pasūtījumu"
Šodien, beidzot, iestāsies kārtība.
Laikam, tas bija nenovēršami.
Tad, kad tu šo klausīsies, būs pagājuši septiņi gadi.
Mūsu pirmais uzdevums ir tieši tik pat svarīgs, kā pēdējais.
Katrs no tiem pietuvina mūs galamērķim.
Redzi, tu atklāsi, ka laiks
var būt pavisam savādāks tādiem cilvēkiem, kā mēs.
Laiks panāk mūs visus,
arī mūsu amata brāļus.
Domāju, var teikt, ka mums piemīt talants.
Dievs, Jēziņ, tas izklausās dumji, kad to pasaka skaļi.
Labi, pamēģināšu izteikties savādāk.
Domāju, ka var teikt,
ka esam dzimuši šim darbam.
Pēdējā laikā negadās bieži redzēt, ka čaļi šādas lietotu.
- Vai es drīkstu? - Jā.
Tas vienkārši...
Es kļūstu sentimentāls, sakarā ar pagātni.
Ir jau labi.
Es arī.
To es redzu.
Vai esat rakstnieks?
Esmu bijis, laikam.
Tagad taisāties atkal atsākt rakstīt?
Tāda doma bija.
- Tad - uz priekšu! - Aha.
Vai rakstāt kaut ko īpašu?
Nē, tikai grēksūdžu stāstus.
Apmēram tādus, kā tie ķēmīgie sieviešu stāsti?
Par kaislību, salauztām sirdīm, greizsirdību.
Nē, nevis apmēram - tieši tādus.
- Nopietni? - Jā, nopietni.
Jūs neizskatāties pēc tāda, kam tas varētu padoties.
Kā izskatās - kas man varētu padoties?
Labs jautājums.
Vai ņemsiet šo lielisko "'40 Royal Portable"?
Ņemšu.
Hemingveja, Keruaka, Fleminga mīļākais instruments.
Un, ņemot vērā, ka pazīstu jūs jau veselas 30 sekundes...
Domāju, ka rakstīsiet par piedzīvojumiem.
Spriedze.
Varbūt, nedaudz romantikas.
Un, noteikti, milzums slepkavību.
- Muļķīgi, vai ne? - Nepavisam.
Nekad nav par vēlu kļūt par to, kas vari būt.
Runa nav tikai par fiziskiem ievainojumiem.
Jums ir vairāk darba stundu,
kā jebkuram citam Aģentam manā pārraudzībā.
Tas ir nopietns risks.
"Aizdomās turamais atstāj elektronikas veikalu" "Dodas uz veļasmazgātavu"
No katra jūsu lēciena paliek nelielas pēdas.
Mēs nespējam visu izlabot.
Turklāt vēl psihozes un vājprāta draudi.
Tas var kļūt nopietni.
Ar mani viss ir labi.
Ceļošana laikā spēj dezorientēt.
Nekad nepārsniedz lēcienu limitu.
Var sākties problēmas.
Čūska, kas ēd pašas asti
atkal un atkal.
Es zinu, no kurienes nāku.
Bet no kurienes jūs, zombiji, rodaties?
Ak, mans Dievs.
Tu labi izskaties.
Man tevis pietrūka.
Tu esi Klusais Spridzinātājs?
Mums nekad šis nosaukums nepatika, atceries?
Tu esi slepkava.
Nē, nē, nē. Es glābu dzīvības. Daudz vairāk nekā bija iespējams,
kamēr biju Birojā.
Nē, tu nogalini nevainīgus cilvēkus.
Nevainīgus cilvēkus.
Nē, nē, nē.
Man ir izgriezumi no nākotnes.
Izgriezumi no nākotnēm, kas tā arī nepienāca,
jo es tās pasargāju.
Vairāk atceltu traģēdiju un izglābtu dzīvību.
Redzi šo?
- Izglābi? - Jā, jā. Skaties.
Re. 1974-tais, Čikāgas ķimikāliju noplūde.
Tas šoferis no rīta vienkārši neieradās darbā.
Rezultātā 324 izglābtas dzīvības.
Skaties! Kas tālāk?
Te mums ir... Tas ir 1991-ais, 3. aprīlis, Hamburga, Vācija.
1,861 izglābtas dzīvības.
Uzbrukums Hardšovas Ieroču Rūpnīcai 1968-tajā.
Tie teroristi vispār neienāca ēkā, jo es to uzspēru gaisā pie visiem velniem.
Es izglābu 3027 dzīvības.
Vai tu skaiti arī visus tos civilos, ko pats nogalini?
Tavs nākamais spridzeklis nogalinās vēl 10000.
Esi manī vīlies, vai ne?
Es to atceros, jā.
Bet, kad putekļi nosēdīsies,
domāju, tu sapratīsi, ka mēs visu izdarījām pareizi.
Es nekad nekļūšu par tevi.
Ne? Tad man ir jautājums.
Vai tu noziņoji,
ka laika mašīnas atslēgšana neizdevās?
Vai ne?
Daži cilvēki saka, ka tas ir liktens.
Bet es un tu,
mēs zinām,
dažas lietas ir predestinētas.
Es tevi padarīju par to, kas esi. Tu izveidoji no manis to, kas esmu es.
Tas ir paradokss, vai ne?
Un tas nav nekādi maināms.
Ne tā?
Man bija patiešām jautri, cenšoties tevi apsteigt.
Un tagad tu esi brīvs un esi mani atradis
un mēs varam būt kopā.
Es nekad nekļūšu par tevi.
Nerunā tā.
Tā nesaki.
Mēs esam tikai lelles.
Mēs esam Robertsons.
Viņš visu šo lietu uzsāka.
Viņš mūs piemuļķoja.
Viņš saliek tos domino kauliņus.
Mums atliek tikai noskatīties, kā tie krīt.
Es nekad nekļūšu tu,
un es neļaušu tev nogalināt tos cilvēkus.
Pagaidi, pagaidi, pagaidi.
Tu ko, taisies dzīvot normālu dzīvi
ar to kuci, Alisi, no antikvariāta?
Viņai ir stulbs kaķis,
viņai ir pretīga dzimumzīme uz kreisā gurna.
Viņa ir trakoti draņķīgs pavārs.
Okej, tici man.
Viņa neprot glabāt mūsu noslēpumu.
Neprot, vari man ticēt. Viņa mums neder.
Tev nav ne jausmas, kas man der.
Labi, labi, mums esam tikai mēs paši.
Savādāk nekad nav bijis.
Ja tu tagad mani nošausi,
tu kļūsi par mani.
Vai saproti?
Tā tas notiek.
Ja gribi pārraut šo ķēdi,
tu nedrīksti mani nogalināt,
tev jācenšas mani iemīlēt, atkal.
Ja nu es nolieku viņu tavā priekšā?
Cilvēku, kurš sabojāja tavu dzīvi...
Aizmirsti to visu.
Mums var būt kopīga nākotne.
Vai tu viņu nogalināsi,
lai izglābtu tūkstošus?
Vai negribi zināt, ko darīsim rīt?
Nē.
Te nu tu esi,
savas jaunās dzīves sākumā.
Var likties nomācoši,
zināt nākotni, ko taisies radīt.
Zināt tās dzīves mērķi.
Tu zini, kas viņa ir.
Un saproti, kas esi tu pats.
Un tagad tu, iespējams, esi gatvas saprast, kas esmu es.
Es arī viņu mīlu.
Tev stāv priekšā smagas izvēles.
Tu iespaidosi pagātni.
Vai varam mainīt savu nākotni?
Es nezinu.
Vienīgais, ko zinu pavisam noteikti,
ir tas, ka tu esi pats labākais, kas ar mani jelkad ir noticis.
Man tevis trakoti pietrūkst.
Translated by d'Alio