GREJI
PIRMS DIVDESMIT GADIEM
Nezinu, kādēļ šurp atbraucu. Tu taču pats varēji viņus pārliecināt.
Varēju gan, bet tas nav manā stilā.
Domāju, tu vislabāk zini, ko es domāju par ļaunprātīgu varas izmantošanu.
Vara sabojā. Jā, es to zinu, Čārlz.
- Kad tu pārstāsi mani mācīt? - Kad sāksi klausīties.
Tu esi šeit tādēļ, ka esi man vajadzīgs.
Mums taču nav jāsatiekas ar katru no viņiem personīgi?
Šis ir kas īpašs.
KSAVJĒRA SKOLA
- Brīnišķīga skola, vai ne, Džon? - Jā, brošūra ir lieliska.
Kā ir ar Džeinu? Kā ar viņas slimību?
Tātad jums šķiet, ka jūsu meita ir slima?
Varbūt mēs labāk varētu ar viņu aprunāties. Vienatnē.
Protams.
Džīna, vai vari nonākt lejā?
Atstāsim jūs vienus.
Ir ļoti nepieklājīgi lasīt manas vai Lenšera kunga domas bez atļaujas.
Vai arī tu iedomājies, ka esi tāda vienīgā?
Mēs esam mutanti, Džīna. Tādi paši, kā tu.
Tiešām? Es šaubos.
Tas man patīk.
Tev ir satriecošas spējas. Vienīgais - vai tu tās spēsi kontrolēt?
Vai tās kontrolēs tevi?
PIRMS DESMIT GADIEM
Voren? Dēliņ, vai viss kārtībā?
- Kas tur notiek? - Nekas. Tūlīt nākšu ārā.
Nāc taču. Tu jau tur esi ilgāk nekā stundu.
Atver durvis. Voren.
Tūlīt.
Ver vaļā durvis.
Tūlīt laid mani iekšā.
Ak, dievs.
- Arī tu. - Tēt, piedod.
TUVĀ NĀKOTNĒ
Pasaule iet uz galu, un jūs šeit vienkārši sēžat? Laižamies.
Bobij.
Paldies, Kitij.
- Mums šeit draud lielas nepatikšanas. - Zinu, Brāzma. Viņi tam vēl nav gatavi.
- Logan. - Neuztraucies par niekiem.
Tas bija mans pēdējais cigārs.
- Viņš tuvojas. - Ātrāk. Taisāmies prom.
Dzelzsvīrs, panāc šurp.
- Kā tev ar atvēzienu? - Logan, mēs taču esam komanda.
Labu veiksmi. Aizmet mani. Nu taču!
Nolāpīts, Logan, nevajag.
Stunda beigusies.
Kolos, lielisks metiens.
Simulācija pabeigta.
- Kas tas bija? - Izdzīvošanas skola.
- Zini, ko gribu teikt. - Nomierinies.
- Es viņiem cenšos kaut ko iemācīt. - Es jau viņiem iemācīju.
Tas bija aizsardzības treniņš.
Labākā aizsardzība ir uzbrukums. Vai otrādi?
- Tā nav spēle, Logan. - Labāk māci citus.
Es tikai aizvietoju. Ja tev kas nepatīk, runā ar Skotu.
- Skot. - Džīna.
- Vai ar tevi viss kārtībā? - Kārtībā.
Tu no manis izvairies. Vai kas noticis?
Ja pieskaros savam draugam, viņam ir beigas. Citādi esmu brīnišķīga.
Tā nav godīgi. Vai es tevi kādreiz esmu piespiedis?
Tu esi puisis, Bobij. Tev prātā tikai viens.
- Viņi tevi meklēja. Tu neparādījies. - Kas par to?
- Man vajadzēja iet tavā vietā. - Es tevi nelūdzu.
Tu nē. Profesors gan.
- Es tikai gāju garām. - Tad ej arī, Logan.
Klausies.
- Zinu, kā jūties. Kad Džīna nomira... - Izbeidz.
Varbūt mums laiks doties tālāk.
Ne jau visiem pāriet tikpat ātri, kā tev, Logan.
MUTANTU LIETU MINISTRIJA
AMERIKAS ZINĀTNE MUTĀCIJAS IZPĒTE
Ministra kungs?
- Sapulce sākusies, ser. - Paldies.
Prezidenta kungs.
Sēdieties, Henk.
Mūsu izlūkdienests nācis uz pēdām Magneto.
Viņš ir bijis Lisabonā, Ženēvā, Monreālā.
Uz robežas mēs viņu pazaudējām, tomēr esam dabūjuši mierinājuma balvu.
Viņa centās iekļūt Pārtikas pārvaldē.
Vai zināt, ko viņa imitē? Sekretāru Trasku.
Jā, ser. Viņa to spēj.
- Vairs nē. Mēs viņu noķērām. - Vai domājat, ka cietums viņu aizturēs?
Mums ir jauni cietumi. Mobīlie. No turienes ārā netikt.
Kur ir Magneto?
Reivena?
- Reivena, es uzdevu jums jautājumu. - Es uz šo vārdu neatsaucos.
Reivena Darkholma. Tas taču ir jūsu īstais vārds?
Vai viņš ir jūs pārliecinājis, ka jums vairs nav ģimenes?
Mana ģimene mēģināja mani nogalināt, tu, nožēlojamais nelieti.
Labi, Mistika, kur viņš ir?
Esmu jūsu priekšā.
Nevēlos ar jums te spēlēties. Gribu atbildes.
Negribi ar mani spēlēties?
Izbeidziet vienreiz. Atbildiet, kur ir Magneto?
Gribi zināt, kur viņš ir?
Homo sapiens.
Viņas arests vienīgi sadusmos Magneto, taču tas dod mums zināmas priekšrocības.
Principā nevēlos ar viņiem vest pārrunas.
- Tieši tādēļ jūs man to uzticat, ser? - Tieši tā.
- Bet ne tādēļ jūs mani šurp aicinājāt. - Nē. Lūk, kādēļ.
To viņa nozaga Pārtikas pārvaldē.
VORSINGTONA LABORATORIJA DŽIMIJS AKA: LĪČS MUTANTU GĒNU PĀRVARĒŠANA
Ak, Dievs.
- Vai tas ir iespējams? - Uzskatām, ka jā.
Vai varat iedomāties, kā tas ietekmēs mutantu kopienu?
Jā. Tieši tādēļ mums ir vajadzīga jūsu diplomātiskā palīdzība.
Kad cilvēks iegūst lielu varu, rodas jautājums, kā to izmantot.
Vai to izmantot kopēja labuma vārdā, savā labā, vai destruktīviem mērķiem?
Tas ir jautājums, kas mums visiem sev jāuzdod. Kādēļ?
Tādēļ, ka esam mutanti. Psihei tas sagādā īpašu problēmu.
Kad ir pieņemami izmantot savu varu, un kad mēs šo līniju pārkāpjam,
kas pārvērš mūs par tirāniem?
Einšteins sacījis, ka ētika attiecas uz cilvēkiem, pārcilvēkiem tā nav būtiska.
Einšteins nav bijis mutants, cik man zināms.
Šo pētījumu man atsūtīja kolēģe, doktore Moira Maktagerta. Džons.
Šis cilvēks piedzimis bez augstākā līmeņa smadzeņu darbības.
Viņa orgāni un nervu sistēma darbojas, bet viņam nav apziņas.
Kas notiktu, ja mums būtu jāpārliek cita cilvēka apziņa,
piemēram, četru bērnu tēva, kam ir vēzis, šī cilvēka ķermenī?
Kā lai izlemj, vai tas atbilst ētiskai rīcībai vai...
Profesor?
Turpināsim rīt. Stunda beigusies.
Laika prognozē solīja saulainu laiku.
Atvainojiet.
Nav jābūt ekstrasensam, lai redzētu, ka tevi kas satrauc.
Magneto bēguļo, valdībā ir mutants,
Prezidents mūs saprot - kādēļ būtu jāslēpjas?
Mēs neslēpjamies. Taču ienaidnieki vēl ir. Man jāaizstāv savi audzēkņi.
Jā, bet mēs nevaram būt mūžīgie studenti.
Neuzskatu tevi par savu mūžīgo studenti.
Patiesībā iedomājos, ka kādreiz tu varētu stāties manā vietā.
- Bet Skots... - Skots ir ļoti mainījies.
Viņš tik ļoti pārdzīvo Džīnas nāvi.
Jā, tur viss notiek labāk,
bet kurš gan zina labāk par tevi, cik ātri vai mainīties laiks.
Jūs kaut ko slēpjat.
Ororo. Čārlz.
Kāda jums jauka frizūra.
Tēv arī. Paldies, ka tik ātri atsaucāties.
Tu vienmēr esi te laipni gaidīts. Tu šeit piederi.
- Man ir ziņas. - Par Ēriku?
Nē. Lai gan šai ziņā esam progresējuši.
- Mistiku nesen arestēja. - Kas tas par pinkaini?
- Henks Makkojs. Mutantu lietu sekretārs. - Tā gan. Sekretārs. Glīts uzvalks.
- Tas ir Logans. Viņš... - Āmrija.
- Esmu dzirdējis, ka esi īsts zvērs. - Lai nu kurš to teiktu.
- Magneto nāks pakaļ Mistikai. - Tā nav problēma.
Vismaz ne pati steidzamākā.
Esot izstrādāta mutantu antiviela, kas bloķē mutantu X gēnu.
- Bloķē? - Uz visiem laikiem.
Viņi to sauc par zālēm.
Smieklīgi. Kā gan var izārstēt no mutācijas.
- Zinātniski runājot... - Kopš kuriem laikiem mēs esam slimība?
Viņi to paziņo tagad.
Šie tā saucamie mutanti ir tādi paši cilvēki, kā mēs.
Viņu liksta ir tā, ka viņi nav veseli, viņiem ir traucēta šūnu aktivitāte.
Taču es šeit esmu, lai paziņotu, ka cerība ir.
Šī celtne - viens no pasaules slavenākajiem cietumiem -
kļūs par brīvības bastionu visiem mutantiem, kuri to izvēlēsies.
Dāmas un kungi, man ir tas gods turēt rokās mutācijas atslēgu.
Beidzot mums ir zāles.
Kurš gan tās gribēs? Kurš gļēvulis tās izmantos, lai iederētos?
Vai tā ir gļēvulība, lai pasargātu sevi no vajāšanas?
Ne jau visi tik labi iederas.
- Tu jau nemet spalvu uz mēbelēm. - To droši vien izdomājusi valdība.
- Tai ar to nav nekāda sakara. - To jau es esmu dzirdējis.
Manu zēn, es cīnījos par mutantu tiesībām, vēl tad, kad tev bija slapjš aiz ausīm.
- Vai viņš mani tikko nosauca par zēnu? - Vai tā ir taisnība, ka mūs var izārstēt?
Jā, Rouga. Šķiet, ka tā ir taisnība.
Nē. Profesor.
Mūs nevar izārstēt.
Kāpēc? Tāpēc, ka nav, ko ārstēt. Tu neesi slima.
Kā arī neviens no mums šajā sakarā.
Kā mums kā mutantiem jāreaģē? Lūk, ko es domāju.
Mums ir jāapvienojas. Jāiesniedz protests īstajiem cilvēkiem.
Mums jāizveido komiteja un jārunā ar valdību.
Viņi nesaprot. Viņi nezina, ko nozīmē būt mutantam.
Mums viņiem jāparāda, jāizglīto, lai viņi zinātu, ka mēs šeit esam savējie.
Draugi, klausieties. Viņi mūs neņems par pilnu...
- Viņi grib mūs iznīcināt. - Šī ārstēšanās ir brīvprātīga.
- Neviens nerunā par iznīcināšanu. - Neviens nekad par to nerunā.
Viņi vienkārši to dara.
Un jūs mierīgi dzīvojat, neievērojot, kas notiek apkārt.
Un tad kādu dienu, kad viss būs mierīgs un būs jau nakts, viņi pēc jums atnāks.
Tad jūs sapratīsiet, kamēr jūs te veidojat komitejas,
iznīcināšana jau ir sākusies. Ticiet man, brāļi.
Viņi sāks pirmie.
Viņi mums uzspiedīs savas zāles.
Vienīgais jautājums ir - vai pievienosieties brālībai, lai cīnītos?
Vai gaidīsiet neizbēgamo genocīdu?
Kā pusē jūs izvēlaties palikt? Cilvēku?
Vai mūsu?
Jums gan ir agresīvs runas veids.
Pazūdi.
Ja esat tik lepns, ka esat mutants, kur ir jūsu zīme?
Vienu reizi jau esmu iezīmēts, mīļā. Es tev parādīšu.
Manu ādu adata vairs nekad neskars.
Vai zini, ar ko tu runā?
Vai zini??
Un ko tu proti?
Tātad tev ir talanti?
Un arī citi. Es zinu, ka varat kontrolēt metālu.
Un zinu, ka šeit ir 87 mutanti, un neviena augstāk par 3. līmeni.
Tikai jūs abi.
Vai tu jūti citus mutantus un viņu spēku?
Vai vari man kādu atrast?
Laidiet mani ārā. Pieprasu, lai jūs mani izlaistu.
Vai zināt, kas es esmu? Esmu Savienoto Valstu prezidents.
Prezidenta kungs.
Apklusti.
Kāpēc jūs man darāt pāri? Atlaidiet mani. Es būšu laba meitene. Lūdzu, atlaidiet.
Lūdzu.
Apklusti. Citādi iespricēšu tev šo sejā, maita.
Kad tikšu no šejienes ārā, nobeigšu tevi ar savām rokām.
Kā tad.
- Laipni lūdzam Vorsingtona laboratorijā. - Paldies, doktore Rao. Šeit grūti nokļūt.
Drošākā vieta, ko varējām atrast. Tādēļ arī zāļu atslēgu glabājam šeit.
Viņš ir mutants. Jūs saprotat mūsu bažas.
- Mēs atbalstām jūsu politiku. - Cik ilgi jūs viņu šeit turēsiet?
Kamēr neatšifrēsim viņa DNS. Mēs to varam nokopēt, bet paši radīt - nē.
Un viņa spēks? Kādas tās ir?
Pats redzēsiet.
Džimij.
Atnācis kāds, ar ko gribu tevi iepazīstināt.
Sveiks, puisīt.
- Sveiki. - Mani sauc Henks Makkojs.
Atvainojiet.
Nekas.
Tev ir lieliskas spējas. Paldies, Džimij.
Neparasti, vai ne?
Jā, protams.
- Vai tu mani dzirdi? Es esmu te, Skot. - Izbeidz.
- Es esmu šeit. - Izbeidz.
Man tevi vajag.
Pietiek!
Kādā veidā?
Es nezinu.
Es gribu redzēt tavas acis.
Noņem tās.
Tici man. Es tagad varu to kontrolēt.
Atver acis. Tu nevari man nodarīt pāri.
- Kas notika? - Nezinu.
- Profesor, kā jūtaties? - Ātrāk uz Alkali ezeru.
- Tev šeit nepatīk. - Un tev pašai?
Pilnīgi neko nevar saskatīt.
Es par to parūpēšos.
Kas tas...
Viņa ir dzīva.
Tādai ūdens masai, kas nāca pār Džīnu, vajadzēja viņu vienkārši iznīcināt.
Tas izskaidrojams tikai tā, ka viņa bijusi telekinētiskās enerģijas kokonā.
Vai ar viņu viss būs kārtībā?
Džīna Greja ir vienīgā 5. līmeņa mutante, ko esmu sastapis ar neizmērojamām spējām.
Viņas mutācija atrodas viņas zemapziņā. Tādēļ tas ir bīstami.
Kad viņa bija maziņa, es radīju vairākas psihiskās barjeras,
lai izolētu viņas spēkus no apziņas. Tā Džīnai radās personības dalīšanās.
- Kas? - Džīnas apziņas daļa,
kā spējas vienmēr tiek kontrolētas, un snaudošā daļa.
Personība, kas seansos, sauca sevi par Fēniksu.
Vieni vienīgi instinkti, iekāre, bauda un dusmas.
- Vai viņa to zināja? - Nav skaidrs, cik viņa zināja.
Daudz svarīgāk ir tas, vai sieviete mūsu priekšā ir mums zināmā Džīna Greja,
vai Fēnikss, kas neganti cīnās, lai tiktu brīvībā.
- Viņa izskatās mierīga. - Es viņu tā turu.
Es cenšos atjaunot psihiskos blokus un atkal iesprostot nezvēru.
- Ko jūs viņai esat izdarījis? - Tev jāsaprot...
- Jūs runājat par cilvēka prātu. - Viņa ir jākontrolē.
Dažreiz, kad zvēru iesprosto, tas kļūst nikns.
Tu nespēj iedomāties, uz ko viņa ir spējīga.
Nē. Man nebija ne jausmas, uz ko jūs esat spējīgs.
Es biju grūtas izvēles priekšā. Izvēlējos mazāko no ļaunumiem.
Man izklausās, ka Džīnai vispār nebija nekādas izvēles.
Man nav jāatskaitās, un vismazāk jau nu tev.
Šodien pirmo reizi tā saucamās mutantu zāles būs pieejamas visiem.
Reakcija bija tūlītēja, mutanti sadalījās divās nometnēs.
Daži ārkārtīgi vēlas šīs zāles, bet citus aizvaino šī doma vien.
Vai ar Makkoju nepatikšanu nebūs?
Grūti spriest. Viņa politiskie uzskati nedaudz atšķiras no personīgajiem.
Atvainojiet, ser. Jūsu dēls ieradies.
Labi. Ievediet viņu.
- Vai esat drošs, ka gribat sākt ar viņu? - Domāju, ka tas ir svarīgi. Jā.
- Sveiks, Voren. - Kā tev iet, dēls?
Vai esi labi izgulējies?
Es ar tevi par to lepojos.
Viss būs labi. Es apsolu.
Vai esi gatavs?
Transformācija var būt mazliet sāpīga.
- Tēt, vai varam par to parunāt? - Esam jau runājuši. Tas drīz būs cauri.
- Viss būs labi. - Pagaidi. Es to nevaru darīt.
Voren, nomierinies.
- Nē, es to nevaru. - Vari gan.
Nomierinies, dēliņ. Neuztraucies. Nomierinies.
- Apsolu, viss būs labi. Nomierinies. - Tēti.
Voren, tā ir labāka dzīve.
Mēs visi to gribam.
Tu to gribi.
Es taču tev teicu.
Nu tad beidzot.
Es biju aizņemts. Vai atradi, ko meklēji?
Zāļu avots ir mutants. Bērns Vorsingtona laboratorijā.
Bez viņa viņi ir bezspēcīgi.
Nolasi viesu sarakstu.
"Kamera 41205. Džeimss Medrokss."
Aplaupījis septiņas bankas.
- Vienlaicīgi. - Man varētu noderēt kāds ar tavām spējām.
- Es esmu ar jums. - Laipni lūgts brālībā.
- Ar šo uzmanīgi. - "Keins Marko. Ieslodzījums viennīcā."
Pārbaudiet. "Arestants pastāvīgi jātur saslēgts."
"Ja viņš sāk kustēties, apturēt viņu nevar nekas."
Satriecoši.
- Kā viņi tevi sauc? - Džagernauts.
- Nez kādēļ. - Vai tu mani laidīsi ārā? Es gribu čurāt.
- Glīta ķivere. - Man arī patīk.
Šķiet, ka viņš būs labs papildinājums mūsu armijai.
Tu mani izglābi.
Piedod, mīļā.
Tu vairs neesi viena no mums.
Cik žēl. Viņa bija tik skaista.
- Jūsu atkāpšanās politikā neko nemainīs. - Politiku taisa bez manis.
Lēmums pārvērst zāles par ieroci tika pieņemts bez manis.
Tas, kas notika ar konvoju, bija nepiedodami.
Tas bija vien negadījums. Tie mutanti bija patiesi draudi.
Vai esat padomājis, ka esat uz bīstama ceļa?
Esmu.
Uztraucos, kā klāsies demokrātijai, kad cilvēks spēs pārvietot pilsētas ar prātu.
Es arī.
Mēs abi zinām, ka kļūs tikai sliktāk.
Tieši tādēļ man jābūt savā vietā.
- Sveiks, Logan. - Labi, ka esi atpakaļ.
Tur, kur mēs iepazināmies. Tikai toreiz mēs bijām mainītās lomās.
Vai labi jūties?
Jā.
Vairāk nekā labi.
Logan, tu man liec nosarkt.
- Tu lasi manas domas? - Man nav jālasa.
Ir labi.
Nomierinies.
- Pagaidi. - Nē.
- Tā neesi tu. - Esmu gan.
Nē. Varbūt tev jānomierinās.
Profesors teica, ka tu vari būt savādāka.
Viņš gan zina, vai ne?
Ko? Vai domā, ka viņš nav arī tavā galvā?
Paskaties uz sevi, Logan. Viņš tevi ir pieradinājis.
Kur ir Skots?
- Kur es esmu? - Tu esi skolā.
Pastāsti man, kas notika ar Skotu.
Džīna, pastāsti man, kas notika.
Ak, Dievs.
Paskaties uz mani.
Paliec ar mani. Runā ar mani.
Skaties uz mani.
Skaties.
Nogalini mani.
- Ko? - Nogalini mani, pirms es kādu nogalinu.
- Nerunā tā. - Lūdzu.
- Izbeidz. - Nogalini mani.
Izbeidz. Skaties uz mani.
Viss būs labi. Mēs tev varam palīdzēt.
Profesors var palīdzēt. Mēs to nokārtosim.
Negribu neko nokārtot.
Brīvprātīgi? Viņi zāles ielika šautenē.
Es teicu, ka viņi uzbruks pirmie.
Ko lai mēs iesākam?
Mēs izmantosim šo ieroci, lai piesaistītu vairāk domubiedru mūsu brālībai.
Ejam. Mums jāsavāc armija.
Esmu kaut ko atradusi. Eelektromagnētiskais spēks. Milzīgs.
Tas ir mutants.
Piektā līmeņa. Spēcīgāks par jebko, ko esmu jutusi.
Spēcīgāks par jums.
Kur viņa ir?
- Kas notika? - Ko tu esi izdarījusi?
- Šķiet, ka viņa nogalināja Skotu. - Ko?
- Tas ir neiespējami. - Es tevi brīdināju.
Viņa ir prom no skolas, taču viņa cenšas bloķēt manas domas. Viņa ir tik stipra.
Var būt par vēlu.
- Pagaidiet šeit. - Ko?
Man Džīna jāsatiek vienatnē.
Tev bija taisnība, Čārlz.
- Viņa tiešām ir īpaša. - Ko tu te dari?
To pašu, ko profesors. Apmeklēju senu draugu.
- Es negribu nepatikšanas. - Es arī nē.
Vai iesim iekšā?
- Atnācu, lai vestu Džīnu prom. Nejaucies. - Kā senajos laikos.
Viņai nepieciešama palīdzība. Džīnai nav labi.
Tu izklausies dīvains, tieši kā viņas vecāki.
Neviens netiek iekšā.
- Zināju, ka jūs atnāksiet. - Jā, ierados, lai aizvestu tevi mājās.
- Man nav māju. - Ir gan. Tev ir mājas un ģimene.
Viņam šķiet, ka tavas spējas ir par lielu, lai tu tās spētu kontrolēt.
Nedomāju, ka tavas prāta spēles vēl darbosies.
- Tātad jūs gribat mani kontrolēt? - Viņš grib.
Nē. Es vēlos tev palīdzēt.
Palīdzēt? Kas tad man kaiš?
- It nekas. - Izbeidz.
Ne šoreiz. Tu vienmēr viņu esi aizturējis.
Tavā pašas labā, Džīna.
Nelieniet man galvā.
- Es eju iekšā. - Profesors teica, ka viņš tiks galā.
Paskaties uz mani, Džīna. Es tev varu palīdzēt.
Nelieniet man galvā.
- Varbūt tev viņai paklausīt. - Tici man. Tu esi bīstama visiem.
- Es tev varu palīdzēt. - Šķiet, tu viņai gribi iedot zāles.
Padomā par Skotu. Tu nogalināji to, kuru mīli, jo nevarēji valdīt savu spēku.
Izbeidziet!
Pietiek.
Džīna, ielaid mani.
Neļauj tam pār sevi valdīt.
Mīļā, nāc man līdzi.
Mēs dzīvojam tumsas laikā.
Pasaulē, kas ir baiļu, naida un neiecietības pilna.
Taču jebkurā laikā, ir bijuši tie, kas pret to cīnās.
Čārlzs Ksavjērs piedzima sašķeltā pasaulē.
Pasaulē, kuru viņš centās izārstēt.
Uzdevums, kuru viņš nekad nepabeidza.
Šķiet, ka tāds ir lielo cilvēku liktenis - neredzēt savus mērķus piepildītus.
Čārlzs bija ne tikai vadonis, ne tikai skolotājs. Viņš bija draugs.
Kad mūs māca bailes, viņš mums deva spēku.
Un kad mēs bijām vieni, viņš deva mums ģimeni.
Lai arī viņa vairs nav, bet viņa mācības dzīvo mūsos, viņa skolniekos.
Lai kur mēs dotos, mums jāpatur prātā viņa sapņi.
Un tie ir par vienotu pasauli.
- Vai tev viss kārtībā? - Jā.
Vienkārši... Ksavjērs bija pie mums.
Viņš mani pārliecināja atbraukt šurp.
Jā, mani arī.
- Mēs visi tāpat jūtamies. - Nē, tā nav.
Tev ir Rouga, un man...
Man vienkārši gribas mājās.
Pirmo sniegu un tamlīdzīgi.
- Nāc man līdz. - Brāzma teica, lai mēs paliekot istabās.
Neuztraucies. Mūs nepieķers.
Tu taču vari iet caur iesnām. Nu, nāc.
Šī vieta arī var būt mājas.
Paldies tev par to, Bobij.
Tevi aizvest?
Kur tu dodies?
Tu nezini, kā ir baidīties no savām spējām, baidies kādam tuvoties.
Zinu.
Es gribu spēt pieskarties cilvēkiem, Logan.
Apkampt. Paspiest roku.
Noskūpstīt.
Ceru, ka tu to nedari kāda puiša dēļ.
Ja gribi iet, tad ej.
Tikai pārliecinies, ka vēlies tieši to.
Un tu mani nepierunā palikt?
Iet augšā un pakoties ārā?
Es neesmu tavs tēvs. Esmu tavs draugs.
Padomā tikai par to, ko es teicu, Rouga.
Marija.
Vai atceries, kad pirmo reizi satikāmies? Vai zini, ko es tevī redzēju?
Es redzēju nākošo evolūcijas posmu, ko mēs abi ar Čārlzu sapņojām atrast.
Un es nodomāju, " Kādēļ Čārlzs vēlas šo dievieti pārvērst par mirstīgo?"
Es protu vadīt vienīgi metālu, bet tu vari darīt jebko.
Visu, kas vien ienāk prātā.
Pietiek.
Jūs esat tāds pats, kā viņš.
Džīna, viņš gribēja jūs atturēt.
- Ko jūs gribat? - Grib, lai tu būtu, kas esi.
Kā daba tevi radījusi.
Tās zāles ir domātas mums visiem. Ja gribam brīvību, mums par to jācīnās.
Un cīņa sākas tagad.
Viņai nav jābūt šeit ar mums.
- Viņas spējas ir pilnīgi neparedzamas. - Tikai nepareizajās rokās.
- Jūs uzticaties vienai no viņiem. - Tu arī biji.
Esmu ar jums. Arī es būtu nogalinājis profesoru, ja jūs man būtu devis iespēju.
Čārlzs Ksavjērs mutantu labā izdarījis vairāk, nekā spēj iedomāties.
Mana lielākā nožēla ir tā, ka viņam bija jāmirst, sapni nepiedzīvojot.
- Ko nu? Ko mēs darīsim? - Ksavjērs aizsāka šo skolu.
Varbūt ar viņu tā arī jāslēdz?
- Jāpasaka skolniekiem, ka viss beidzies. - Vairumam no mums nav, kur doties.
Kā tas var būt. Nevaru noticēt, ka mēs necīnīsimies par šo skolu.
Atvainojiet. Zinu, ka esmu nelaikā.
Man teica, ka šī esot droša vieta mutantiem.
Tā bija, dēls.
Un ir joprojām. Sameklēsim tev istabiņu.
Henk, pasakiet audzēkņiem, ka skola strādā.
- Pīt, vai esi redzējis Rougu? - Jā, viņa devās prom.
Kur es esmu?
Izbeidz.
- Kur tu dodies? - Un kur tu domā?
- Viņa ir prom un atpakaļ vairs nebrauks. - Tu to nezini.
Viņa nogalināja profesoru.
Tā nebija Džīna. Tā Džīna, kuru es pazīstu, vēl ir tur.
Klau, paskaties patiesībai acīs.
- Ļauj viņai iet? - Tāpēc, ka...
Tāpēc, ka tu viņu mīli.
Viņa ir izvēlējusies. Mums arī ir laiks. Tāpēc, ja esi ar mums, tad paliec.
KSAVJĒRA SKOLA APDĀVINĀTIEM JAUNIEŠIEM
Mums nevajag zāles!
Gaidi zāles, lai varētu doties pie mammas un tēta?
Es kādu meklēju.
Sapratu. Draudzeni.
Sapratu, ka viņa gribēja zāles. Viņa ir bezcerīga.
Nu, Aismen.
Uzbrūc.
Neesi mainījies, Bobij. Baidies izkauties.
Šodienas uzbrukums bija vien brīdinājums.
Kamēr vien būs zāles, būs arī karš.
Jūsu pilsētas nebūs drošībā. Jūsu ielas nebūs drošībā. Jūs nebūsiet drošībā.
Un saviem biedriem mutantiem piedāvāju...
Pievienojieties vai nemaisieties.
Izliets jau pietiekami daudz mutantu asiņu.
Mēģinām viņu izsekot, ser. Mēs daudz strādājam.
- Nevaram ļaut viņam to darīt. - Jūs zināt, ka piekrītu.
Šis ir valsts mēroga drošības pasākums. Ieņemt Vorsingtona laboratoriju.
Lai tūlīt tiktu izvietots karaspēks ar ārstnieciskajiem ieročiem.
Un Trask, jums jāatrod Magneto un jāaptur ar jebkādiem līdzekļiem.
Magneto grib karu. Viņam būs karš.
Dodamies. Kustieties.
Nododiet vecos ieročus. Nododiet visu metālu.
Durkļus, aptveres, nozīmes.
Paņemiet plastmasas ieročus un ārstnieciskās patronas.
Nekādu metālu.
Mums nevajag zāles!
Viņi grib mūs izārstēt. Bet es jums saku, ka zāles esam mēs.
Zāles šim netaisnajam, defektīvajam stāvoklim, ko sauc par homo sapiens.
Viņiem ir ieroči.
Mums arī.
Mēs nāksim ar tādu atriebību un niknumu, kādu šī pasaule nav piedzīvojusi.
Un ja kādi mutanti stāsies mūsu ceļā, mēs izmantosim šo indi pret viņiem.
Mēs dosimies uz Alkatrazu, pārņemsim zāles un iznīcināsim to avotu.
Un tad nekas mūs neapturēs.
Es sajūtu adamantīna smaku jau pa gabalu.
- Neesmu ieradies cīnīties ar jums. - Malacis.
- Atnācu Džīnas dēļ. - Vai domā, ka viņu turu pret pašas gribu?
- Viņa te grib palikt. - Jūs nezināt, ar ko jums darīšana.
Ļoti labi zinu. Redzēju, ko viņa izdarīja ar Čārlzu.
Un jūs noraudzījāties, kā viņš nomirst?
- Projām bez viņas es neiešu. - Tu maldies.
Divas minūtes līdz kontaktam, prezidenta kungs.
No satelīta varam novērot Magneto darbības bāzi.
- Kā mēs to atradām? - Viņa mums pateica visu, ko gribējām.
Nav nekā ļaunāka par noniecinātu sievieti.
Mērķis ir tieši priekšā.
Objekts pilnībā ielenkts.
Šeit Daļas komandieris Bravo viens. Esam gatavi uzbrukumam.
Labi, sūtiet tos.
Stāt, mutanti! Rokas augšā!
Es padodos.
Piedodiet, sekretār, tas bija slazds.
Ja viņa tur nav, kur tad viņš ir?
Vorsingtona laboratorijā. Viss beidzas tur, kur sākās.
- Vai ir droši, ka zēns tur vēl ir? - 100%.
Kā gan mēs tur nokļūsim? Es nemāku peldēt.
Neuztraucies.
Ko tu tur dari?
Nepieciešama palīdzība.
- Tu viņu atradi. - Viņa ir ar Magneto.
- Kur? - Ceļā. Zinu, kur viņi dodas.
- Vai gribi teikt, ka redzēji Magneto? - Jāsteidzas. Viņi uzbruks Alkatrazai.
- Tajā salā ir karaspēks. - Nepietiekami, lai viņu apturētu.
Ģērbjamies.
- Un tas man kādreiz derēja. - Ja Magneto rokās nonāk zāles, ir cauri.
- Cik cilvēku viņam var būt? - Armija. Un Džeina.
- Viņa spējām ir robežas, viņas - nē. - Mēs esam tikai seši, Logan.
Jā. Mūs ir pamaz.
Nav jēgas melot.
Mēs esam zaudējuši Skotu.
Esam zaudējuši profesoru.
Ja necīnīsimies tagad, viss, par ko viņi cīnījās, aizies.
Es to nepieļaušu.
Un tu?
Tad turēsimies kopā.
X-cilvēki.
Mēs visi.
Mēs arī ar jums.
Dodamies.
- Viņi ir gatavi. - Es zinu.
Taču, vai tu esi gatavs izdarīt to, kas būs vajadzīgs, kad pienāks laiks?
Tēt, kas notiek?
Tā ir zemestrīce.
Mēs esam slazdā.
Čārlzs vienmēr gribējis būvēt tiltus.
Ak, Dievs.
Atkāpties! Slēpties!
Zēns atrodas ēkas dienvidaustrumu spārnā.
- Labi. - Dodamies uzbrukumā!
Šahā bandinieki iet pirmie.
Cilvēki ar saviem ieročiem.
Plastmasa. Sapratuši gan.
Lūk, kāpēc vajadzīgi bandinieki.
Mērķēt uz tiltu.
Uguni!
Dzirkstele, liec lietā savus šoka viļņus. Mērķē uz ieročiem.
- Svētās šausmas! - Mūs nedrīkst redzēt.
- Kā ar lidmašīnām, tankiem? - Magneto tos apgriezīs kājām gaisā.
- Kur ir mūsu kājnieki? - 30 minūšu attālumā.
Tad lai Dievs mums palīdz.
Viņi nāk tam pakaļ.
Nekad vairs tā nedari.
Piesedziet durvis!
Turieties cieši kopā! Ne soli atpakaļ!
Jūs esat nodevuši savējos.
Nogalināt viņus!
Ne tagad.
Dodieties iekšā un dabūjiet zēnu. Nogaliniet viņu.
Tiks izdarīts.
Pagaidi!
Viņš dodas pēc zēna!
Neizdosies, ja es pagūšu pirmā.
Nu, taču!
Pieaudzēsi atpakaļ.
Vai nezini, kas es esmu?
Es esmu Džagernauts, maita.
Kur tad jūs tā?
- Tu esi tas, kurš izdomāja zāles, vai ne? - Jā, es.
Meitenes.
Nedariet viņam neko.
Laidiet mani. Neesmu neko izdarījis.
Nomierinieties.
Gan viss būs labi.
- Domāju, ka esi diplomāts. - Kā Čērčils teicis, "Pienāks laiks..."
Tu saprati.
Lūdzu, nē.
Nē, nebaidies. Esmu te, lai tev palīdzētu. Es tevi dabūšu ārā no šejienes.
Šurp.
- Ak, Dievs. Kas notiek? - Tavi spēki ar mani nedarbojas.
Paliec te, labi?
- Varbūt pietiks spēlēt paslēpes? - Kurš te slēpjas, ķēms tāds?
Nē.
Lūdzu, nevajag. Es jums tikai gribēju palīdzēt.
Vai izskatās, ka mums vajag palīdzību?
Laiks izbeigt šo karu.
Slēpņos.
Nost no ceļa.
- Atkāpjamies. - Ātri.
Uz priekšu!
Mēs esam komanda.
Labākā aizsardzība ir uzbrukums.
Bobij, vai pieveiksi vecu draugu?
Turpinām.
Brāzma, piesedz mūs.
Labi.
Lūpa raustās, Bobij?
Varbūt labāk atgriezies skolā.
Tev gan nevajadzēja pamest.
Tas ir šeit.
Notēmē labi.
Tu nekad nemācies, vai ne?
Patiesībā mācos.
Es...
Viens no viņiem?
To viņi vēl mums visiem.
Karš beidzies, Džīna.
Beidzies.
Nešaujiet!
Pazūdiet visi no šejienes!
Ko es esmu izdarījis?
Esmu vienīgais, kurš viņu var apstādināt. Nogādājiet visus drošībā.
Ej.
Zinu, ka tu varēsi!
Vai tu gribi mirt viņu dēļ?
Nē, ne viņu.
Tevis dēļ.
Tevis.
Glāb mani.
Es tevi mīlu.
DŽĪNA GREJA
SKOTS SAMERSS
Tu esi atgriezusies.
Piedod.
Man tas bija jādara.
- Tas nav tas, ko es gribēju. - Zinu.
Tas ir tas, ko es gribēju.
Cik jauki tevi redzēt.
Pateicīgās tautas vārdā stādu priekšā mūsu jauno pastāvīgo pārstāvi ANO,
visu Savienoto Valstu pilsoņu pārstāvi pasaulē, gan cilvēku, gan mutantu,
doktoru Henku Makkoju.
Tā turpini, pinkaini.
Labrīt.
Sveika, Moira.