Glenvilas sanatorija, Rietumvirdžīnija, 1974
Mums ir 182 pacienti.
Vairums ir briesmīgi kroplīgi iedzimtības un dzimšanas defektu dēļ.
C bloks ir augstas drošības zona.
Katrs pacients, kas ir šeit, jāuzskata par bīstamu...
vai draudiem sev pašam.
Neviens nevar ienākt vai iziet pirms neiziet pa šim durvīm.
Mēs varam atvērt visas kameras vienlaikus, ja būtu ugunsgrēks...
bet protokols atļauj vienlaikus tikai vienu kameru.
Paldies, Čārlij.
Nav problēma, bos.
Es zinu, ko tu domā.
Bet mums tas ir jādara viņu pašu labā.
Šis nav cietums.
Mēs caram pacientus atveseļot, ja tas vispār ir iespējams...
un ļaut viņiem atgriezties parastā sabiedrībā.
Pirms atver kādu kameru, ir jābūt kādam sanitāram-
Bobij! Bobij!
Laid vaļā!
- Vai ar tevi viss kārtībā? - Jā.
Tas mani vienkārši pārsteidza. Tas ir viss.
Tev nevajadzētu pārkāpt dzeltenās līnijas.
Viņi var tevi satvert no kameras un tā arī izdarīs.
Šie ir brāļi Hilikeri.
Mēs tos tā saucam tāpēc, ka Hilikera kundze viņus atrada mežā...
pie daļēji apēstām atliekām no tā, kas varētu būt bijuši viņu vecāki.
Un tie sīkie bastardi ir blēdīgi.
Noteikti paši bīstamākie pacienti šajā slimnīcā.
Viņi ir tikai bērni, bet paši bīstamākie?
Jā. Tici man.
Tas jaunākais, kas zīž savas rokas stumbeni?
Jā?
Viņš nograuza divus pirkstus. Mēs tos nekad neatradām.
Domājam, ka viņš tos apēda.
Vidējais bērns. Viņš sev izdūra aci ar dakšiņu.
Apēda to medmāsas acu priekšā.
Un lielais puika ar masku?
Viņam ir nedabīgi lieli zobi, kurus viņš asināja pie mūra sienas.
Mēs viņam uzlikām masku pēc tam, kad viņš sakoda vairākus sanitārus.
Asina? Kā viņš var paciest sāpes?
Tā ir visinteresantākā lieta ar šiem bērniem.
Viņi nejūt sāpes.
Viņiem ir ļoti izteikta iedzimtas sāpju nejutības forma.
Tā ir ārkārtīgi reta.
Jā. Bet tā ir vairāk izplatīta radniecīgās sabiedrībās.
Kā tuvu radu laulību ģimenēs Rietumvirdžīnijā.
Precīzi.
Vai viņi runā?
Tikai rūcieni un žesti. Tā ir viņu valoda.
Nekad nepagriez viņiem vai viņu kamerai muguru.
Neņem ļaunā, Doktor, bet šos tu nevarēsi izārstēt.
Ne ar mūziku, ne citādi.
Gribētu ar viņiem pastrādāt, Dok Raijen.
Varbūt pēc kāda laika.
Kāpēc gan mums pagaidām nepiesargāties?
Nāc. Es tev parādīšu pārējo slimnīcu.
Protams.
Hei, laid mani ārā no šejienes!
Aizgāja.
Nāc šurp. Nāc iekšā! Dabū mani ārā.
Laid mani ārā!
Hei, apsarg!
Es varu tev palīdzēt, ja palaidīsi vaļā.
Es varu tev palīdzēt.
ĀRSTĒŠANAS STRĀ °VA
Ak, mans Dievs.
DR. BRENDANS RAIENS GALVENAIS ĀRSTS
Lūdzu, nedariet man to.
Puiši, jums tas nav jādara.
Lūdzu! Dieva dēļ, nē!
Vestonas Universitāte, Rietumvirdžīnija, 2003
O, jā.
Jā.
Jā!
Ak, Dievs.
- Ak, mans Dievs! - Tev tas patīk?
- Jā. - Jā?
Nāc šurp.
Nu, jūs esat maucīgi mērkaķi.
- Nedzirdēji klaudzienus? - Porters jau ir aizgājis.
Kails un Klēra jau droši vien mūs gaida kalnos.
Mans auto atiet pēc piecām minūtēm, vai jūs tajā esat vai neesat.
Kāpēc tu nevari atslābt un palīst zem segas uz kādu brīdi?
Es nedomāju, ka Bridžetai tas sevišķi patiktu.
Īstenībā man nekas nav pret to.
- Un man arī ne. - Hei!
- Tas ir tikai pa jokam. - Piecas minūtes, trusīši.
Kāpēc mēs šogad nedodamies uz Aspinu? Portera būda ir pretīga.
Tāpēc, ka tēvs palika bez pensijas un viņam bija jāpārdod māja.
Tiešām?
Tev vajadzēja viņu redzēt, kad viņš par to uzzināja.
Es domāju, ka viņš ies nolēkt no tilta.
- Hei! - Hei!
Kur ir Porters?
Viņš devās pa priekšu sasildīt māju.
Viņš gadījumā nav saslimis? Parasti Porters ir īsts klīsteris.
- Tikai pret tevi. - Es zinu. Par ko ir strīds?
Es nezinu. Varbūt par to, ka tu visu laiku man uzmācies?
Vai viņš ir tik neuzticams?
Vai tu gribi man kaut ko pateikt, Kenija? Es esmu šeit māsas vietā.
Ej ratā. Ej ratā.
Kā klājas?
- Tas ir mans brauciens. - Hei.
- Es esmu tik satraukta. Un tu? - Es esmu tik satraukta.
Hei, jūs. Piedodiet, ka kavējāmies.
- Dāniela vaina. - Ceļi bija draņķīgi.
Kurš būs pie stūres?
Es stūrēšu.
Tu brauc kā skuķis. Es gribu kustēties ātrāk.
Paldies. Tiešām jauki.
Tad jau tu gribēsi braukt ar mani.
- Okei. - Nu, tad aiziet.
Kail? Es dzirdēju pa radio, ka tuvojas liela vētra.
Kā tu domā, varbūt pagaidīt? Varbūt darīt to rīt?
Viss būs labi, princesīt. Mēs būsim mājā jau pēc stundas.
Nu, labi. Dodamies ceļā!
- Labi! - Jā.
Ko darīt ar vāģiem? Vai tos var te atstāt?
Ak vai.
Apžēlojies, Dāniel. Vai tev par visu jāuztraucas?
Te tiem būs labi. Nu, braucam taču.
Nu, labi. Piedod man.
Nopietni, Dāniel?
- Ko? - Uzmani Dānielu.
Ko? Drošība pirmajā vietā!
Es gribētu redzēt, kā tu smiesies, kad novelsies no sniega motocikla.
Labs ir. Aiziet!
- Ejam! - Darām to!
Kusties. Ejam taču.
Nu, labi. Aiziet!
EVAKUĀ CIJAS Z ONA
Tas bija tuvu!
Kusties. Ejam!
Hei, dāmas!
Ātrāk, ātrāk!
- Tu esi apmaldījies. - Nē, neesmu vis.
Nu, atzīsties taču.
Idiot. Te ir sasodīti auksts.
Sals pieņēmies par kādiem 20 grādiem pēdējā pusstundā.
Dienas gaisma būs vēl kādu stundu.
Kuru katru brīdi var sākties stipra vētra.
Labi, dodiet man minūti, lai orientētos, labi?
- Hei? Hei! - Ko?
Mums bija jādodas pa kreisi pāri tam pauguram.
Nē, esmu bijis tajā mājā ar Porteru simts reižu.
Tas ir pa labi. Esmu pārliecināts.
Mums ir jātiek pāri tai grēdai, tur tālumā.
Jauki. Tad dodamies turp. Es arī salstu nost.
- Jā. Aiziet! - Nu, aiziet.
Jā.
Viņš pagriezās nepareizi. Es to zinu.
Piedodiet, čaļi! Domāju, ka esmu apmetis līkumu!
Ja mēs drīzumā neatradīsim pajumti, mēs nosalsim līdz nāvei!
Es saku, ka jādodas atpakaļ tieši pa to ceļu, pa kuru atbraucām!
Tā nav slikta doma. Griežamies apkārt...
dodamies lejā no kalna un pa savām pēdām sniegā.
Pa kādām pēdām? Tās jau ir aizputinātas.
- Kas tur? - Kas tas ir?
Tas lielais, tumšais plankums grēdas malā.
Es domāju, ka tā ir ēka!
Nolādēts! Mēs esam glābti.
- Aiziet! Braucam! - Okei.
Es salstu nost!
Nāc šurp. Nāc šurp.
- Nepaslīdi! - Paldies Dievam.
Bridžeta, es varētu tevi sabučot.
Tās ir vaļā. Nāciet iekšā.
Ak, mans Dievs.
Mīļā, vai gribi savas slēpošanas mantas?
Atstāj turpat. Man ir mana soma un man salst!
Es salstu nost.
- Kas šī ir par vietu? - Varbūt kāda veca slimnīca?
Šķiet, ka mēs esam nakts ciemiņi.
Lieliski.
Iesim iekšā?
APMEKLĒTĀJU ZĀLE
Kas šī ir par vietu?
- Pie visiem svētajiem. - Kāpēc te ir tik silts?
Varbūt te ir kāds sargs vai tamlīdzīgi.
Droši vien kurina katlu, lai caurules neaizsalst.
Mums tiešām laimējies, ka te ir tāda vieta.
Oho!
- Dīvaina. - Putekļaina.
- Pretīgi! - Tas ir pretīgi!
- Es tikai priecājos, ka esam iekšpusē. - Vai tu to atradi šeit?
- Nepieskaries! - Tas ir tik pretīgi!
Vai puiši nevar atrast kaut ko kurināmu?
Kādas skaidas vai mēbeles? Kaut ko.
Jā. Mēs par to domājam.
- Kā būs ar Porteru? - Viņš mūs gaidīs.
Tu taču nedomā, ka viņš ir devies ārā šādā laikā, ko?
Nē. Porters ir pārāk gudrs, neriskēs.
Varbūt tu varētu viņam piezvanīt. Pateikt, ka esam drošībā.
Laba doma.
Mans mobilais nevelk. Vai kādam ir zona?
Es pārbaudīšu. Nav.
- Nekas. - Sūdi.
Kenija, Porters ir patiesi gudrs čalis.
Viņš izdomās, ka mēs tādā laikā nedosimies ārā.
Tu saki, ka Porters ir gudrs?
Kurš Porters tas ir?
Viņš ir daudz gudrāks par Kailu, ar kuru mēs apmaldījāmies.
Atceries?
Es neteicu arī, ka Kails ir gudrs.
Porters droši vien pašlaik jūtas jauki un silti.
Jā. Es ceru, ka tā.
Okei. Kas grib ceptu desiņu? Tu?
Tu? Tu?
Es zinu, ka tu gribi.
Nu, labi.
Dabūji?
Šļūc, šļūc, šļūc.
Jā!
Labs ir, čaļi. Es tikai gribu pateikt, ka esmu vainīgs par to sajukumu.
Zinu, ka viss varēja pagriezties sliktāk, bet labi, ka viss kārtībā.
Neuztraucies par to, vecais. Katram varēja tā gadīties.
Viss ir labi. Visiem ir labi. Dosimies uz māju no rīta.
Domāju, ka līdz tam, laiks būs noskaidrojies.
Mēģināsim mazliet atpūsties.
Nu, nē! Vai redzēji, kas šī par vietu? Baigi fantastiska.
Dosimies papētīt. Mazā ekspedīcijā.
Ielaušanās?
Ak, Dievs, Dāniel.
Oho!
- Labi. Nu, labi. Es eju kopā ar tevi. - Jā, un es arī.
Jums, meitenes, būs labi vienām?
- Tikai nenomaldieties atkal. - Paldies.
Pagaidiet. Gribat, lai mēs, meitenes, uztaisām vakariņas?
Tie būs hotdogi.
Domāju, ka lēdijas tiks galā.
Nu, varbūt es to negribu darīt.
Tas ir pareizi, Bridžet. Tu nelieto hotdogus, vai ne?
Ej ellē, Vinsent.
Ejam.
- Pagaidi. Es eju tev līdz. - Jā, un es arī.
Hei, pagaidiet. Es arī nāku.
Mosties.
Hei, paskaties tur.
Izskatās, ka kāds te nesen ir bijis.
Droši vien mednieki te paglābjas, kad sākas pavasara atkušņi.
Vai jūs domājat, ka pašlaik te tiešām kāds varētu būt?
Tas varētu būt patiesi baigi.
Nē. Neviens tādā laikā nemedī.
Slepkavas ar cirvi.
Tikai vārda pēc.
Hei, šim jābūt lielā bosa kabinetam.
"Dr. Brendans Raijens, Galvenais ārsts."
Labi, paskatīsimies vai bosam bijis kaut kas derīgs.
Kas te, ellē, ir noticis?
Paskaties uz to ķiteli un stetoskopu.
Dženna, uzlec uz galda. Rādīsim pornogrāfijas ainu.
Ak, Dievs.
Es esmu ārsts, tu esi māsiņa. Vins, tu neņem ļaunā?
Ņem viņu. Es esmu aizņemts ar saviem pacientiem.
Hei! Taisies, ka tiec!
Nu, ko, Mis Perina.
Cik ilgi jums ir šie murgainie sapņi?
Tie sākās, kad man bija kādi 12 gadi.
Man bija sajūta, ka naktī viņš ir manā istabā.
Vai tas sākās apmēram tad, kad jums bija pirmā mēnešreize?
Tu esi riebīgs izvirtulis. Vai tu to zini?
Briesmīgi sapņi jaunām sievietēm ir tieši saistīti ar menstruācijām.
Vai jūs jau esat masturbējusi?
Tu esi baigi pretīgs.
Vinnests.
Labais dakteris būs bijis iemetējs. Vai kāds grib ieraut?
Lūdzu, saki man ka tu to nedzersi.
Tā ir 30 gadus veca viskija pudele. Stāvējusi 30 gadus, Dženna. Neatvērta.
Tas ir maigs.
Par skuķiem.
- Pie visiem svētajiem. - Ko?
- Tas ir kaut kas baigs. - Kas tas ir, sasodīts?
Kāds cilvēks.
Kas viņam, ellē, ir noticis?
- Viņš tāds ir piedzimis. - Nabaga izdzimtenis.
Tas ir tik slikti.
- Jēzus! - Kas te īsti ir bijis?
Pēc papīriem skaitās, ka te bijusi Glenvilas sanatorija.
Vai tā nav tāda vieta, kur iespundē trakos?
Nē, to sauc citādi. Sanatorija ir slimnīca...
kurā slimos cilvēkus izolē no pārējiem iedzīvotājiem.
- Kas šiem cilvēkiem bija par vainu? - To es nezinu.
Es varu tikai teikt, ka tie bija kropļi.
Es dažus papīrus paņemšu līdz un palasīšu.
- Es ceru, ka tas nav nekas lipīgs. - Būs jau labi.
Ejam. Jāiet atpakaļ pie pārējiem.
Jā.
Tā ir lieliska doma.
Viņš ir tīri jauks, kad esi pilnā.
Kā tāds citplanētietis.
Oho, bēbīt!
Zini, tu esi vēl dullāka nekā biju iedomājies.
Paldies tev.
Es atradu pacientu telpas ar gultām un visu pārējo.
Pretīgi! Es negribu gulēt uz netīra matrača.
Mēs uzklāsim pāri savus guļammaisus. Taču labāk, nekā gulēt uz cietas grīdas.
Un vēl pluss, ka nebūsim visi kopā.
Okei.
- Mēs būsim atpakaļ, čaļi. - Labu nakti.
Hei.
- Gribi nākt paskatīties? - Noteikti.
Vai tev ar mani nepietiek?
Tu esi mana.
Redzi? Nav nemaz tik slikti.
Okei.
Labi, izvēlēsimies istabas.
Un tagad visi saliekam atslēgas vienā bļodā...
un velkam ārā, kurš ar kuru gulēs.
- Tu vienkārši nespēj apstāties vai ne? - Tas man izdodas vislabāk.
To tu pareizi pateici.
Hei! Man šķiet, ka es kādu redzēju.
Spoki. Lieliski.
Nē, tas nebija spoks. Es domāju, ka tas bija cilvēks.
Tagad te neviena nav. Ja gribi, lai paskatos, es aiziešu.
Nē. Te neviena nav.
Ak, mans Dievs.
Vinsent?
Tas nemaz nav smieklīgi, Vinsent!
Vinsent, atbildi man!
Es eju projām. Tas nav labi.
Neatstāj mani vienu. Nāc.
Tu, stulbā pakaļa!
Nomierinies. Mēģināju padzīt jokus.
Es tev nespēju noticēt!
Dievs! Viņš ir tāds āksts.
Kenija?
- Vācies! - Hei kas par lietu?
Viņš ir sasodīts āksts.
Es viņas nobaidīju līdz nāvei. Tev vajadzēja viņas redzēt.
Tev ir 10 gadu veca puišeļa gājieni. Tu to zini, vai ne?
- Okei. - Es tumsā varēju pakrist.
Tev nav nekāda priekšstata par to, kas var būt no taviem stulbajiem jokiem.
Ziniet, šādai lielai mājai jābūt savam ģeneratoram.
Tā kā jums abām ir bailes no tumsas...
Es paskatīšos, vai nevaru palaist siltumu un gaismu.
Beidzot tu dari kaut ko derīgu.
Vinsents var būt noderīgs visādi, vai ne, mazais?
Nesāc nu tagad lielīties, mazā. Čau, bērniņi.
Vai ir labi?
Okei. Tik labi, ko?
Mums ir degviela.
Paskatīsimies, vai tas darbosies.
Redzi? Es tev teicu, viņš ir noderīgs.
Dažreiz.
Esat laimīgas?
Jā. Liels tev paldies.
Nu, labi. Ejam izklaidēties. Es atradu jaukas lietiņas.
Jā!
- Nu, labi. - Nāc.
Ejam!
Uzvarētājs!
Griez pa labi! Griez pa labi!
Es to dabūju. Es to dabūju.
Šī vieta ir apbrīnojama. Trakajiem pat bija auditorija.
Vai varat iedomāties, ka viņi te rādīja savu teātri?
Tad jau trako šovs izrādās reāla lieta.
Jā, varu salīgt, ka visi izskatījās pēc ziloņcilvēka.
Hei, viņi te skatījās kino.
- Ļauj man paskatīties! - Okei, pienācis kino laiks.
- Vai man to palaist? - Jā!
Kas grib popkornu?
- Jauki. - Jā.
GALVENAIS SLĒDZIS
ELEKTROŠOKA SLĒDZIS
ĀRSTĒŠANAS STRĀ °VA
Viņi ir vienkārši šausmīgi.
Es domāju, ka tas ir skumji.
Interesanti, kas ar viņiem notika.
Jā.
Zini ko?
Es tagad atceros, kas šī ir par vietu.
Mans brālis mani biedēja līdz nāvei, kad es biju maza meitene...
ar stāstiem par trakajiem kalniešiem.
Kādiem stāstiem?
Viņš teica, ka veselu baru Rietumvirdžīnijas izdzimteņu...
kādreiz savāca...
un ieslēdza šajā vecajā slimnīcā.
Ak, mans Dievs.
Viņi ir kropļi, jo drātējās savā starpā.
Viņš teica, ka tas nav viss, ko viņi darīja viens ar otru.
Ko vēl?
Viņš teica, ka tie ēda viens otru. Kanibāli.
Tu to nopietni?
Tās ir muļķības. Tā ir pilsētas leģenda.
Viņš man to stāstīja vienmēr, kad braucām cauri Grīnbrairas grāfistei.
Šovs beidzies, ļautiņi.
Nezinu, kā jūs, bet es eju gulēt.
Lorīna?
- Dženna? Gribi iet? - Tā ir laba doma.
Jā, kaut ko pamurgot.
Ejam, mazā. Laiks gultiņai.
Kas grib ar mani skrieties pa kāpnēm no rīta? Ir kāds?
Mosties un vingro? Es domāju, ka pagulēšu ilgāk.
Mēs arī.
Ko tu dari?
Es nevaru gulēt. Es došos papētīt.
Okei. Tikai nesāc ar visiem jāties.
Viņi ir aizmiguši un būs maz jēgas.
Sapratu. Nedarīšu neko.
Apsolu.
Ej, tu! Kas tur ir?
Beidz jokoties ar mani, vecīt!
Es tev sadošu pa purnu!
Porter, vai tas esi tu?
Porter, kad tu te ieradies?
Pie visiem svētajiem. Tu mani ellīgi nobiedēji, vecīt.
Lieliska vieta, vai ne?
Vecais, ko tu dari? Ejam.
Vecais, vai esi aizmidzis?
Šausmas!
Vinsent?
Lieliski. Zālīte gandrīz beigusies.
Nu, tas ir tāpēc, ka tu to nosmēķēji pagājušā naktī.
- Kur ir mans krekls? - Es nezinu.
- Šeit. - Paldies.
Nav par ko.
Hei, vai neesat redzējuši Vinsentu?
- Nē. - Nē?
Viņš naktī devās pētīt, un es viņu nevaru atrast.
- Neesi viņu redzējusi kopš nakts? - Nē.
Nu, gan jau viņš tepat kaut kur ir.
- Es zinu. - Es palīdzēšu tev meklēt.
Paldies.
Šī māja ir tik liela. Viņš var kaut kur būt.
Jā.
Hei, jūs, neesat redzējuši Vinsentu?
- Kopš pagājušās nakts neesam. - Nē?
- Mēs meklējam Vinsentu. - Neesam viņu redzējuši.
Es par viņu to daudz nerūpētos. Mēs nekur netiekam.
Redzējāt, kas notiek ārā? Snieg kā traks.
- Hei, Sāra, neesi redzējusi Vinsentu? - Esmu.
Tiešām? Kur viņš ir?
Es viņu redzēju naktī, kad viņš tēloja lūriķi.
Viņš vēroja mani un Bridžetu.
Un šorīt?
Nē, neesmu viņu redzējusi. Es veselu stundu skrēju.
- Ieēdīsim. Vai kāds grib brokastis? - Mēs paķersim savus krājumus.
- Kas būs ar Vinsentu? - Gan jau viņš parādīsies.
Es ar jums tikšos tur lejā.
Nopietni. Ej ellē.
Hei, kur palikušas visas mūsu mantas?
Droši Vinsents ar mums dzen savus jociņus, brālīt.
Neuztraucies par to. Piemet mazliet malkas ugunij.
Jēzus! Tur ārā gan ir slikti.
Paklausieties, vai domājat, ka jāgaida, kamēr vētra pāriet?
Nē. Klausieties, domāju, ka jāsavācas, jāatrod Vinsents un jātaisās ceļā.
Jā. Bet sadalīsimies divās grupās.
Dāniel, ņem Bridžetu, Sāru un Lorīnu, un pārmeklē augšējos stāvus.
Visi pārējie nāciet man līdz. Pārbaudīsim pirmo stāvu un pagrabu.
Satiekamies auditorijā pēc pusstundas.
- Es vēl neesmu paēdis. - Kail, izbeidz. Jēzus.
Vai kādam nešķiet dīvaini, ka mūsu mantas ir pazudušas?
Jo ātrāk mēs viņu atradīsim, jo ātrāk varēsim doties ceļā.
Ejam.
Ejam nu, princesīt.
Ak, es esmu princese. Paldies.
Domā, ka tas ir smieklīgi.
Pagaidiet!
- Esmu. - Kustamies!
Jā. Viņš noteikti ir beigts.
Aizvāzies, Kail!
Vinsent, atsaucies!
Vinsent, mums ir ēdamais!
- Vins! - Man tas vairs nepavisam nepatīk.
Kas tas tāds?
- Kas tas ir? - Oho!
Nu, tas noteikti ir jāpārbauda.
Domāju, ja tu neskatījies to programmu...
viņiem te bijusi nopietna graizīšana-
Ejam ārā no šejienes!
Mēs meklējam Vinsentu, vai atceraties?
Jā. Ejam. Ejam. Ejam.
- Beidz vazāties apkārt. - Ejam ārā no šejienes.
C bloks. Atver durvis. Izpētam šo.
Viņi tos ieslēdza kā dzīvniekus.
Viņi izskatās pēc dzīvniekiem.
Nāciet. Kustamies uz priekšu.
Kas tas ir?
Izskatās pēc medmāsas posteņa.
Vinsents noteiktu būtu pārbaudījis vai nav palikušas kādas zāles.
Jā, droši vien.
Tās ir asinis.
Ak, mans Dievs.
Labi, stāviet šeit, jā? Es iešu pārbaudīt.
Vai tu domā, ka tās ir Vinsenta?
Es domāju, ka viņš varēja sagriezties vai tamlīdzīgi.
Vins?
Katram jāskatās viens koridors.
Tā mēs varēsim vairāk pārmeklēt.
Man tas šķiet labi.
Uz šo pusi?
- Domāju, ka jāiet šajā virzienā. - Domāju, ka tā.
- Es tiešām sāku uztraukties. - Gan jau viņš parādīsies.
Es domāju, ka viņš kaut kur guļ. Pagājušo nakti viņš stipri sapīpējās.
Viņš tagad ir autā, murgo kādā kaktā.
Hei.
- Vai jūs kaut ko atradāt? - Jā.
- Ko? - Nedaudz asiņu.
- Mēs šeit neesam vieni. - Ko tu ar to domā?
Kāds mūs čakarē.
Ko?
Es ellīgi gribu tikt ārā tūlīt pat.
Viņi mūs visus nogalinās!
Šī izskatās pēc Portera žaketes.
Tā ir Portera žakete.
Turies!
Klēra!
Palīgā! Klēra!
Turies!
Ak, Dievs!
Šurp!
Tās nolādētās durvis ir aizslēgtas! Tās ir aizslēgtas!
Meitenes, šurp!
Ātrāk!
Ak, mans Dievs! Sūdi!
- Nevar piestartēt! - Manu arī ne!
Sūdi.
Viņi norāvuši sveču vadus.
Manam arī.
Viņi ir sabojājuši sniega motociklus!
Ko mēs tagad darīsim?
Mēs ar kājām neizturēsim šajā vētrā. Mums pat nav nolādētās jakas.
Es saku, ka jāiet iekšā un jāizdomā, kā sevi aizsargāt.
Kas viņi ellē tādi ir?
Kalniešu kanibāli, par kuriem man brālis stāstīja.
Kas gan citi tie varētu būt?
- Ko tu taisies darīt? - Es došos pēc palīdzības.
Sīkā, tu nosalsi līdz nāvei.
Es esmu labākā slēpotāja. Man ir slēpes.
Es nolaidīšos no kalna un piezvanīšu policijai.
- Es domāju, ka tev nevajag to darīt. - Es eju.
To var izdarīt vienīgi Lorīna.
Es pēc jums atgriezīšos. Okei? Es apsolu.
Esi uzmanīga.
Ko mēs tagad darīsim?
Es tevi drīz redzēšu.
Un ko tagad?
Lūdzu, Sāra, lūdzu! Mēs nevaram tur atgriezties.
- Mums tas ir jādara. - Nē.
Ārsta kabinets- Tam ir pamatīgas durvis un slēdzene.
Labi, tas ir tuvu ieejai.
- Es to nespēju. - Nosalsim līdz nāvei vai cīnīsimies.
Tāda ir izvēle.
Okei.
- Mums vajadzīgi ieroči. - Man jau ir.
Pārējiem arī ir vajadzīgi.
Tas ir neprāts. Mums jātinās projām no šejienes!
Līdz ko vētra norims, mums tas ir jādara.
Čaļi? Čaļi, paskatieties uz šo.
Tas puisis uzbruka Klērai no balkona.
Rakstīts, ka agresīvs, garīgi un fiziski defektīvs...
un ar kanibālisma pazīmēm.
- Kā viņi šeit izdzīvoja? - Viņi ir mednieki.
Un tagad medī mūs. Viņi ēd visu.
Būs jau no Portera pagatavojuši kroga uzkodas.
Nu aizvāzies taču!
Pagrabstāvā.
- Tas krātiņš. - Kas?
Jā. Jā.
Tas krātiņš pagrabā ar nažiem un zāģiem.
- Mums jāiet visiem kopā. - Nē, es tā nedomāju.
Paliekam šeit, līdz nāks palīdzība.
Kā būtu, ja meitenes paliktu šeit. Dāniels un es aizietu.
Jūs aiz mums aizslēgsit durvis.
- Paldies, ka mani brīvprātīgi paņēmi. - Mums tas ir jādara.
Es domāju, ka mums jāiet visiem kopā. Skaitliskais pārākums.
Tu nopietni gribi pamest mani?
Jauki.
- Jauki. Es iešu. - Labi.
- Es eju tev līdz. - Nē.
Būs jau labi. Tu paliec šeit ar Keniju.
Sāra, lūdzu. Neej.
Es būšu atpakaļ ātrāk nekā tu domā. Okei?
Puiši, gatavi?
Gatavs cik vien iespējams.
Aizslēdziet durvis.
Nav vairs tālu. Tas ir tepat pa kreisi.
Kas tas bija, sasodīts?
Bēdz!
- Cīnīsimies ar viņu! - Viņam ir cirvis!
Tikai bēdziet!
Tur iekšā.
- Viņš nāk. Nositīsim viņu. - Nodzēs gaismu.
Kail? Vai tas esi tu?
Sāra? Dāniel? Vai tas esi tu?
Palīdziet man!
Viņš mani nelaiž vaļā!
Palīdziet man!
Pazūdi, maukas bērns!
Viņš aiziet.
- Never vaļā durvis. - Mums ir jātiek pie pārējiem.
Nolādēts.
Ja viņš atgriezīsies, viņš jānogalina.
Nāciet šurp. Šurp!
Gaiss tīrs. Ejam.
Lieliski.
Laidiet mani vaļā, trakie!
Kenija? Tie esam mēs. Viss kārtībā?
- Kas, nolādēts, noticis? - Ātrāk!
Taisi vaļā! Taisi vaļā!
Kur ir Dāniels?
Viņš bija tieši aiz manis.
- Mums jādodas viņam pakaļ. - Nē!
Tur ārā ir bīstami. Viņi var būt viņu notvēruši.
Atver durvis. Paskatīsimies, vai viņš nav atpalicis.
Es viņu neredzu.
Okei, jādomā ko tagad darīt.
Ak, Dievs! Dievs, palīdziet man kāds!
Palīdziet man kāds!
Es viņam iedūru rokā un viņš aizgāja.
Vai jūs to dzirdējāt?
Tas ir Dāniels. Mums viņam ir jāpalīdz. Ko mēs gaidām?
Klausieties!
Nolādēts!
Palīgā-
Viņš, iespējams, jau ir miris.
Es netaisos viņu tur pamest, ja viņš ir dzīvs.
Paklausieties! Mums jābūt plānam...
ja gribam tikt ārā dzīvi, un man tāds ir.
Vai tajā paredzēts atstāt Dānielu mirt?
Ja viņi ir Dānielu notvēruši, Bridžetai, iespējams, ir taisnība.
Bet, ja viņš slēpjas, mums jābūt organizētiem...
- un man ir plāns, kā šos trakos noķert. - Kā?
Ko tu dari, nolādēts?
- Tas ir viņš. Ejam. - Nē! Tās var būt lamatas.
Kas?
Tās var būt lamatas.
Palīdziet man kāds!
Viņš ir notverts un ir ēsma, lai notvertu mūs pārējos.
Viņai taisnība. Kāpēc gan viņi atstātu viņu dzīvu?
Man vienalga, vai viņai ir taisnība. Es piekrītu Kailam un Sārai, labi?
- Mēs nevaram pamest viņu nomirt. - Pirms minūtes tu teici, ka nav jāiet.
Tad es domāju, ka viņš ir miris. Tagad es zinu, ka viņš ir dzīvs.
Jauki. Es saku, ka mums jābalso.
Ko?
Kas grib palikt, paceļ roku.
Tie, kuri grib iet.
Jauki. Ejam.
- Kas tev ir? - Ņem šo.
- Aiziet. - Aiziet. Esat gatavi?
Nāciet šurp.
Viņš ir pagrabā.
Ko viņi, ellē, ar viņu dara?
Dievs, ļauj man nomirt.
Dievs, ļauj man nomirt!
Pagaidiet! Pagaidiet! Padomājiet, kas tur apakšā ir.
- Kameru bloks C? - Virtuve un kameru bloks C.
- Es iešu pārbaudīt. - Nāc atpakaļ pie mums.
Labi.
Ak, Dievs.
Piedodiet. Dievs, ļauj man nomirt!
Dievs, lūdzu-
- Kur viņš ir? - Viņš ir nolādētajā virtuvē.
Viņš ir piesiets pie galda. Tas bija briesmīgi riebīgi.
Ko?
Viņi griež no gabalus no Dāniela miesas.
Vāra tos eļļā, un viņi tos ēd.
Viņi ēd viņu dzīvu kā tādu fondjū.
Ak, mans Dievs.
Cik daudz viņu ir?
Tur ir trīs. Viens liels vecis un divi mazāki.
Dženna, dari tā. Tu dodies pa koridoru līdz savienojumam ar bloku C.
Mēs viņus izdzīsim pa virtuves aizmugures durvīm.
Kad viņi tuvojas tev, tu nomet lampu. Okei?
Viņiem nebūs cita izeja kā doties uz kameru bloku.
Okei.
- Tu esi gatava? - Aiziet, nolādēts.
Gatavi? Ejam!
Šurp!
Nogalināsim viņus.
- Jā. Darīsim to. - Pagaidi. Nevaram viņus tā nogalināt.
Ko? Kāpēc ne, velns ar ārā?
Viņi nogalināja mūsu draugus, nogalinās mūs un apēdīs.
- Mēs neesam viņi. - Ej ellē!
Ej, tu! Skaties uz mani! Skaties uz mani!
Nolādētie maukas bērni!
Es izgriezīšu jūsu nolādētās sirdis! Jūs to saprotat?
Aizej pēc otras petrolejas lampas. Mēs tās cūkas izcepsim dzīvas.
Pienācis šašlika laiks, maitas.
Kaila, nedari to.
Viņi to ir pelnījuši.
Jā, viņi ir, bet tu nē. Nedari sev to.
Dod man šķiltavas.
Okei. Ko mēs, nolādēts, tagad darīsim?
Atrodam aizdedzes sveču vadus un no rīta dodamies projām...
vienalga, ir vētra vai nav.
Kur ir aizdedzes sveču vadi?
Tie kropļi pat nemāk runāt.
Jauki. Tad mēs pārmeklēsim. Istabu pēc istabas.
Okei. Bet kādam viņi ir jāuzmana.
Es palikšu.
Viņiem ne matiņš no galvas nenokritīs.
- Okei? - Okei.
Ejiet meklēt vadus. Atsūtiet kādu mani nomainīt pēc pāris stundām.
Mēs pa nakti mainīsimies sardzē.
Ej, tu!
Esi izsalcis?
Nāc šurp, paņem.
Nolādētais maukas bērns!
Tu domāji, ka es tevi pabarošu?
Tu zini, ka es īstenībā nogalināšu jūs visus trīs, vai ne?
Es to izdarīšu.
Es teikšu, ka kaut ko aizmirsu, un tad es atnākšu atpakaļ...
un nogalināšu jūs, trakos, vienu pēc otra.
Tagad guliet mierīgi.
Te nekā nav.
Šī māja ir tik liela, ka mēs tos nekad neatradīsim.
Es saku, ka jāņem cita istaba un jāturpina meklēšana.
Jātaupa spēki. Ja meklēsim pa nakti, no rīta neko nespēsim.
Bet, ja neatradīsim aizdedzes vadus, mēs nevarēsim aizbraukt.
Es rītausmā došos projām kājām.
Ejam uz ārsta kabinetu un liekamies gulēt.
Es būšu nākamajā sardzes maiņā.
Kurp tu dodies?
Eju nomainīt Kailu.
Esi piesardzīga.
Es būšu. Un jūs arī.
Vai aizslēgsit aiz manis?
Labi.
Ak, Dievs.
Ak, sasodīts.
Nu ir sūdi.
Tas ir tikai ģenerators. Tas ir tikai ģenerators.
Ak, Dievs!
Kail?
Sasodīts.
Nu ir sūdi! Sūdi.
Tā esmu es, Kenija. Ātri! Laidiet iekšā!
Ātrāk šurp!
- Nāc iekšā. Nāc iekšā. - Kas notika?
- Pazudis. - Pazudis?
- Tie trīs trakie ir projām. - Un Kails?
- Viņš ir pazudis. Nav nekādas zīmes. - Domā, ka Kails viņus nogalināja?
Nē. Vai viņš nebūtu šeit, ja būtu to izdarījis?
Mums no šejienes jātiek ārā tūlīt.
Mēs paliekam aizbarikādējušās līdz rītam un tad bēgam projām.
Visi piekrīt?
Ja mēs tik ilgi izturēsim.
- Vai tu to dzirdēji? - Jā.
Es iešu pārbaudīt.
Tikai neej pārāk tuvu.
- Kas tas ir? - Tas ir mazais.
Viņam nav ieroča. Nositīsim viņu.
Tas ir dīvaini. Tās var būt lamatas. Divi pārējie var būt aiz stūra.
Bet, ja nav? Mēs varam nogalināt vienu tūlīt un uzlabot mūsu izredzes.
Nositīsim viņu!
Mēs esam četras un viņš ir tikai viens. Darām to, nolādēts.
Jā.
Nu, labi.
Labi, ejam grupā un tūlīt atpakaļ šurp.
- Esat gatavas? - Jā.
Ejam.
Mirsti, nolādētais kropli!
Mirsti!
Mirsti, maukas bērns!
Ak, nē! Lūdzu, nē.
Kāpēc viņš neko neteica?
Tāpēc, ka maitas viņam izgrieza mēli.
Mums ir jātiek atpakaļ!
Mēs esam iesprostotas.
Viņi nāk! Augšā pa trepēm, ātri!
Ejam. Paslēpsimies bēniņos. Nāc!
Tā ir vieta, kur viņi dzīvo.
Un viņi turp atnāks. Laižamies projām no šejienes.
Jā, tagad.
Skaties, mēteļi. Paķer kaut ko.
- Nē, es šīs drēbes nevilkšu. - O, jā, vilksi gan.
- Tajos mēs spēsim izdzīvot. - Ņem šo.
- Pasteidzies! - Ejam.
Dodies lejā uz pirmo stāvu. Paskaties, vai varam tikt laukā.
Mums jāatrod veids, kā mēs varētu ieslēgties.
Ņem. Ņem. Aiziet.
Tā. Tam vajadzētu viņus uz kādu brīdi aizkavēt.
Mums jāatrod ceļš, kā tikt ārā.
Jākāpj ārā pa logu.
- Okei. - Okei.
Restes. Mēs esam sūdos.
Visi nevar būt aizrestoti.
Lai trakos noturētu iekšā? Varu salīgt, ka visi.
- Hei, jūs visas. Nāciet šurp. - Ko?
Šīs restes ir sarūsējušas. Palīdziet man.
Uzmanīgi.
Sūdi!
Tie maitas ir pie durvīm.
Ātrāk!
Atkāpieties.
Es izrakšu caurumu. Jūs man sekosiet.
Ātrāk, pasteidzies!
Ātrāk!
Es esmu ārā.
- Tu esi nākošā. Kusties. - Okei.
Kusties. Es būšu aiz tevis.
Tīrs!
Aiziet, Kenija! Šurp! Ātrāk! Ātrāk!
Es esmu ārā! Nāc, Dženna. Ātrāk!
Nu!
Dženna, vai tu mani dzirdi?
Turi mani aiz potītēm.
Velc mani ārā no šejienes!
- Dženna? Dženna? - Nē.
Aiziet! Mums jāiet tālāk!
Aiziet! Aiziet! Celies augšā! Mums jāiet!
Aiziet! Mums ir jāiet tālāk!
Nāciet man līdz. Turamies kopā.
Aiziet!
Mums jākustas ātrāk! Skriešus!
Viņiem ir mūsu sniega motocikli. Ātrāk!
Neapstājies!
Ejiet projām!
Lūdzu! Ejiet projām!
Kurp viņi dodas?
Kas zina? Aiziet!
Vai tu vari apstāties?
Es nometu krāsns kruķi. Man jādodas atpakaļ un jāatrod.
- Mums tam nav laika. - Tas ir labs ierocis. Tas ir vajadzīgs.
Paliec pie Bridžetas, labi? Man jāiet atpakaļ!
Kur ir! Kur ir!
Ak, Dievs.
- Viņi nāk no abām pusēm. - Kur? Es neredzu gaismas.
Viņi tās ir izslēguši. Liecies zemē un slēpies. Liecies zemē.
- Es to nespēju. - Es to nespēju. - Liecies zemē.
Es to nespēju.
Bridžeta!
Kenija? Cik nopietni tas ir?
Es nezinu. Baigi sāp.
- Nāc šurp. Nāc šurp. - Viņi noķēra Bridžetu.
Okei, tiksim līdz kokiem.
Tad es iešu pēc viņas. Nāc šurp.
Mums jānovelk tava jaka.
Sasodīts.
- Nu, dari to. - Esi gatava?
Okei. Tam būtu jāaptur asiņošana.
Ej, sameklē viņu.
Tev te būs labi?
Es tevi sagaidīšu. Okei? Okei.
Bridžeta! Kur tu esi, Bridžeta?
Turies! Bridžeta, es nāku!
Sāra?
Bridžeta?
Bridžeta!
Ak, mans Dievs!
Bridžeta?
Sāra! Kur tu esi?
Lūdzu- Lūdzu, palīdziet man!
Kaut viens.
Jā! Tas nostrādāja.
Labi nostrādājām.
Laižamies projām no šejienes.
Ak, nē!
Tulkojums: Edvards Lavrinovičs
Latvian